ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6480/25
провадження у справі №2/0285/812/26
30 січня 2026 року       м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі: 
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
25.11.2025 АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі
99 175 грн 06 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 23.12.2019 між АТ «Універсал Банк» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, шляхом надання кредитної лінії (овердрафту) в розмірі 50 000 грн зі сплатою 44,26% річних та строком користування кредитом 25 років, тобто до 23.12.2044. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 99 175 грн 06 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Доводи сторін у справі
Представник позивача у судове засідання не прибув, у позові просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 23.12.2019 між АТ «Універсал Банк» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, шляхом надання кредитної лінії (овердрафту) в розмірі 50 000 грн зі сплатою 44,26% річних та строком користування кредитом 25 років, тобто до 23.12.2044 (а.с. 26, 27, 36).
Згідно із п. 2 підписаної відповідачем анкети-заяви до договору, відповідач погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с. 26).
Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 05.10.2025, з 07.02.2024 клієнту ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн (а.с. 25).
АТ «Універсал Банк» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 50 000 грн, що підтверджується довідкою позивача про рух коштів (а.с. 15), яка в свою чергу, є належним доказом на підтвердження вказаних обставин (Постанова ВС від 25.05.2021 № 554/4300/16-ц).
Згідно пояснення АТ «Універсал Банк» до виписки про рух коштів баланс на картковому рахунку відповідача складає — (мінус) 49 175 грн 06 коп., тобто заборгованість складає 99 175 грн 06 коп., яка складається із повністю використаного позичальником кредитного ліміту в розмірі 50 000 грн та суми овердрафту (мінусу на картці), яка становить - (мінус) 49 175 грн 06 коп. (а.с. 14).
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 99 175 грн 06 коп. (а.с. а.с. 7).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Установлено, що кредитний договірних укладено 23.12.2019 з кінцевим терміном повернення кредитних коштів - до 23.12.2044.
Отже, 25.11.2025 Банк звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить достроково повернути всю суму тіла кредиту, строк сплати якого ще не настав.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Згідно із п. 3 Паспорту споживчого кредиту кредитні кошти надаються клієнту на споживчі потреби (а.с. 36).
Нормою ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначено види договорів позики, на які не поширюється дія цього Закону, до яких кредитний договір, укладений між сторонами у зазначеній справі, не відноситься.
Отже вказаний кредитний договір є споживчим, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 № 638/13683/15-ц та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.03.2025 № 0827/2899/2012 зроблено висновок, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10.06.2017, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Велика Палата Верховного Суду вважала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10.06.2017, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.
Суд звертає увагу, що згідно із ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10.06.2017, було передбачено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. 
Однак, на момент укладення кредитного договору, між сторонами у справі (23.12.2019), статтю 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладено у новій редакції, яка не містить вимоги кредитодавця повідомляти споживача протягом 30 календарних днів з метою дострокового повернення кредиту у повному обсязі.
Разом із тим, положення Закону України «Про споживче кредитування» містять аналогічні вимоги щодо обов`язкового досудового порядку врегулювання питання щодо дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Так, за змістом абз. 3 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору, якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. 
Таким чином норма абз. 3 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Отже, оскільки у спірних правовідносинах кредит надавався на споживчі цілі, тому відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» банк повинен був попередньо направити позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту.
Матеріали справи не містять доказів направлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту, а тому суд приходить до висновку, що термін виконання грошових зобов`язань у повному обсязі не настав, оскільки банк не набув права на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку, строк виконання яких не настав, не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, строк виконання грошових зобов`язань яких настав, суд виходить з наступного.
Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом станом на 05.10.2025, тому суд перевіряє обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредитом за період з дня укладення кредитного договору - 23.12.2019 і до 05.10.2025.
Згідно умов кредитного договору (паспорту споживчого кредиту) кредитні кошти (кредитний ліміт) надаються на строк 25 років, тобто до 23.12.2044, зі сплатою 44,26% річних (а.с. 36, 36 зворот).
Анкета-заява про приєднання до договору підписана позичальником 23.12.2019, разом з тим до позовної заяви долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банівських послух, які набрали чинності 27.11.2021. 
Тобто, вказані Умови і правила не є складовою частиною кредитного договору, оскільки вони набрали чинності пізніше, ніж підписана Анкета-заява позичальника (а.с. 26, 27).
До матеріалів справи не долучено Тарифів, які згідно підписаної відповідачем анкети-заяви є складовою частиною кредитного договору, та у яких встановлено графік щомісячного платежу. Також, а ні Анкета-заява про приєднання до договору про надання банківських послуг, ні інші долучені до позову документи (Паспорт споживчого кредиту) не містять розміру щомісячних платежів (розмір щомісячної сплати з повернення частини тіла кредиту та розміру щомісячної сплати процентів за користування кредитом).
Тому, вирішуючи питання щодо визначення розміру щомісячного платежу за тілом кредиту, суд враховує розмір кредиту (овердрафту), який становить 99 175 грн 06 коп. та строк користування кредитом (25 років, тобто з 23.12.2019 до 23.12.2044).
Отже, розмір щомісячного платежу за тілом кредиту суд визначає в розмірі 
330 грн 58 коп. (99 175 грн 06 коп. ? 300 місяців, що становить 25 років).
Таким чином, за період з 23.12.2019 до 05.10.2025 (69 місяців), в межах виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, строк виконання яких настав, підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 266 грн 58 коп. (330 грн 58 коп. х 69 місяців).
У решті позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними та допустимими доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (вул. Оленівська, 23, м. Київ, 04080, ЄДРПОУ 21133352) заборгованість кредитним договором (за тілом кредиту за період з 23.12.2019 до 05.10.2025 (69 місяців) в розмірі 11 266 грн 58 коп., а також судовий збір в розмірі 
343 грн 98 коп.
У решті позовних вимог — відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 30.01.2026.

Суддя Т.Б. Сташків