Справа № 748/2847/25 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т.В. 	
Провадження № 33/4823/53/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 17 серпня 2025 року, о 14 год. 34 хв., на 117 км автодороги М-01, в с. Топчіївка, Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; результат тесту «Drager alcotest 7510» - 2,10 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що поліцейським було порушено процедуру зупинки транспортного засобу, оскільки не було підстав, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», і в працівника поліції були відсутні підстави для складання на водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказує, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування автомобілем, що у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425872 від 17.08.2025, ОСОБА_1 , 17 серпня 2025 року, о 14 год. 34 хв., на 117 км автодороги М-01, біля с. Топчіївка, Чернігівського району та області, керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатами тесту «Drager alcotest 7510» - 2,10%, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП. 

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Alcotest Drager 7510 ARND 0026, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,10 проміле (а.с.7).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було озвучено, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що вживав спиртні напої. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», водій погодився. Результат тесту - 2,10 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, заперечень не висловлював. Після цього, поліцейський роз`яснив водію, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомив ОСОБА_1 з його змістом. Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього протокол про адміністративне правопорушення, що також свідчить про намагання останнім уникнути відповідальності за вчинене.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження.
Як убачається з відеозапису, одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції пояснив причину зупинки, а саме порушення водієм швидкісного режиму в населеному пункті, що також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5505909 від 17.08.2025, відповідно до якої 17 серпня 2025 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.9).

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що його не було відсторонено належним чином від керування транспортним засобом, то матеріалами справи встановлено, що останній, як особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, був відсторонений від керування транспортним засобом.
Зокрема, як слідує з рапорту поліцейського, водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР, що також має місце і на відеозаписі працівників поліції (а.с.10).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний