П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/2867/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук В.В. 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
27 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Римарчук Володимир Васильович про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, 
В С Т А Н О В И В :
у жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до поліцейського відділення поліції діяльності №1 Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Римарчука Володимира Васильовича, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.
В обґрунтування поданого позову вказав, що 14.10.2025 року, в м. Славута вул. Ярослава Мудрого, поліцейським відділення поліції №1 Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Римарчуком Володимиром Віталійовичем щодо ОСОБА_1 було винесено Постанову серії ЕНА №5934738 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.
Підставою складення Постанови, як це зазначено в ній є те, що: «14.10.2025 року, 13:00:31 вул. Ярослава Мудрого 47, водій після керування транспортним засобом на законну вимогу працівника поліції не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 ПДР – керування ТЗ особою, не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ».
Вказаною постановою до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Позивач разом із представником з вказаною постановою категорично не погоджуються, вважають її незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема вказують, що відповідач у позивача вимагав пред`явити посвідчення водія, проте не вимагав реєстраційний документ на транспортний засіб.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2025 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5934738 від 14.10.2025 – залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції діяльності №1 Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Римарчука Володимира Васильовича, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що вказана вимога поліцейського пред`явити документи на ТЗ є незаконною.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2026 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою суду від 27.01.2026 року суд вирішив апеляційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Римарчук Володимир Васильович про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень проводити в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. б п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
Згідно із. п.п. а п. 2.4. ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: - мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди) / лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду) / лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб поєднується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі на підтвердження законності своїх дій.
Так, із наданих доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 14.10.2025 керував ТЗ з д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився одразу після ввімкнення проблискових маячків поліцейськими (відео з вуличної камери).
На відеозаписі 0000000_00000020251014130645_0004 з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано момент зупинки ТЗ після ввімкнення проблискових маячків поліцейськими, оскільки загоряються задні ліхтарі. Варіант керування іншою особою у даній ситуації виключений, адже на відеоматеріалах чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває у машині сам.
З нагрудного відео реєстратора поліцейського (відео 0000000_00000020251014130645_0004) видно, що на вимогу поліцейського надати документи на ТЗ та посвідчення водія, сказав «не маю документів» (час 13:12:15).
На відеозаписі 0000000_00000020251014125557_0006 з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовані наступні дії:
-о 13:00:10 – на вимогу поліцейського надати документи ОСОБА_1 відмовився;
-о 13:02:00 – ОСОБА_1 сказав, що «покаже документи лише в суді»;
-о 13:06:20 – показав електронне посвідчення водія у додатку «Дія».
На відеозаписі 0000000_00000020251014134058_0007 з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано о 13:54:30 факт відмови ОСОБА_1 надати документи на ТЗ та посвідчення водія.
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення, оскільки доведено факт не надання для огляду документів про реєстрацію транспортного засобу, а тільки посвідчення водія у додатку "Дія".
Відповідно до частин 1 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що адміністративне правопорушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.