ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2026  	Справа №607/22532/25 Провадження №1-кп/607/640/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №12025211060000166 від 05.06.2025 щодо 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с. Коростівці Жмеринського району Вінницької області, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , без освіти, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зі слів на утриманні має п`ятеро малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

постановою Залізничного районного суду Львову від 05.02.2024 у справі №462/10132/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Незважаючи на зазначену постанову Залізничного районного суду Львову від 05.02.2024, з якою ОСОБА_3 у встановленому Законом порядку був ознайомлений, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статує суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.
04.06.2025 надійшло повідомлення від поліцейського СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що 04.06.2025 приблизно о 21:09 по вулиці Микулинецькій в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області зупинено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався із порушенням ПДР під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , який умисно не виконував рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами.
Вказаними діями ОСОБА_3 умисно не виконав постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05.02.2024 у справі №462/10132/23, згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. 
Під час допиту, обвинувачений підтвердив, що дійсно його було позбавлено права керування транспортними засобами, після чого 04.06.2025 він керував транспортним засобом. Вину визнав та розкаявся. Зазначив, що має змогу сплатити штраф.
Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.
У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений просив вибачення, визнав вину та розкаявся.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; не встановлення судом обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відомості про особу обвинуваченого - раніше не судимий, однак притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема протягом 2025 року; за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався; тому суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому із альтернативних покарань покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.
Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя	ОСОБА_1