ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3354/25 Справа № 177/2664/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Березюк М. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Сербіній І.В., за участю захисника Довбні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Довбні О.В. на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 12.09.2025 о 23:33 год ОСОБА_1 , по вул. Незалежності, буд. 25 с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем Нісан Кашкай днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд, зі згоди водія, проводився у визначеному законом порядку на місці події, поліцейським з застосуванням спеціального приладу Алкотест Драгер № 6810, результат огляду склав 0,51 проміле. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.9 А ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Довбня О.В. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд не повно з`ясував всі обставини справи, а викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого правопорушення. Вказує на допущені порушення під час складання протоколу. Зазначає про незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та як наслідок неналежність та недопустимість в якості доказів всіх складених у подальшому процесуальних документів. Звертає увагу, що температурний показник у роздруківці чеку драгера 20?С не співпадає з погодними умовами у цей день та час, що свідчить про невідповідність умов експлуатації газоаналізатора, умов його зберігання та налаштування, та, на його думку, вказує на несправність приладу, некоректну роботу та відображення інформації. Наголошує, що датою останнього калібрування приладу є 12.12.2024 року, тобто огляд проведено після спливу міжповірочного інтервалу, який становить 6 місяців. Роздруківка чеку не містить посилання до якого саме протоколу вона має відношення. Зазначає, що рапорт працівника поліції не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою та у ньому не відображено законну підставу зупинки відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Акт огляду не містить дату його складання, номер тесту, а його копія не була вручена ОСОБА_1 . Вказує, що направлення на огляд складено раніше ніж було проведено огляд на стан сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення, що вважає прямою фальсифікацією документів та обставин справи. Саме ж направлення також не вручалося ОСОБА_1 внаслідок чого останнього було позбавлено права на проходження огляду у медичному закладі. Звертає увагу на порушення порядку огляду. Зазначає, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката. Наголошує що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Вказує на недопустимість в якості доказу відеозапису, у зв`язку із тим, що він не підписаний електронним цифровим підписом.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами. 
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 490674 від 13.09.2025 року, згідно якого 13.09.2025 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 в Дніпропетровській області Криворізький район с. Вільне по вул. Незалежності, буд. 25 керував транспортним засобом Нісан Кашкай днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Алкотест Драгер № 6810, результат огляду склав 0,51 проміле тест № 280. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду на стан сп`яніння – 0,51 ‰, із яким ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його особистим підписом.
Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest Drager 6810», прилад № ARВН-0535 тест № 280 від 13.09.2025 року, з якої вбачається, що 13 вересня 2025 року о 00:48 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 0,51 ‰, та яка містить підпис тестуємої особи.
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, та зафіксовано результат огляду 0,51‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Рапортом інспектора від 13.09.2025 року, з якого вбачається, що 12.09.2025 року о 23:40 під час патрулювання згідно ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» в Криворізькому районі с. Вільне по вул. Незалежності поблизу буд. 25 був зупинений т/з Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою «Alcotest Drager 6810», водій погодився, результат позитивний 0,51 ‰ тест № 280. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами. Протокол містить підпис ОСОБА_1 . Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.
Посилання захисника на те, що протокол не містить фіксації ознак алкогольного сп`яніння, на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину не керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду, а керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Твердження про не зазначення у протоколі свідків не може бути взяте до уваги, оскільки залучення свідків передбачено у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.
На відеозапису відображено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердження ОСОБА_1 під час спілкування факту вживання алкоголю – двох бокалів вина, зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, та зафіксовано результат огляду 0,51 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Твердження захисника про недопустимість в якості доказу відеозапису, оскільки він не підписаний електронним підписом, є безпідставними, оскільки сторона захисту посилається на норми КАСУ, який не регулює порядок розгляду даної категорії справ про адміністративні правопорушення.
Норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо процедури оформлення відеозаписів поліцейських, які є додатком до протоколу.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку огляду, позбавлення ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі, невручення йому направлення на огляд, а також не відсторонення ОСОБА_1 від керування спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Оглянутим відеозаписом також спростовуються і доводи апеляційної скарги про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, зокрема права на допомогу адвоката.
Посилання захисника на безпідставність зупинки апеляційний суд не приймає, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений під час комендантської години, та причина зупинки була повідомлена водію.
Виказані захисником сумніви стосовно правильності роботи приладу, за допомогою якого проведено огляд на увагу не заслуговують з огляду на наступне.
Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересні 2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України. Використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання. Відповідно до сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014 виданий 01 вересня 2014 року (серія А № 007292) виданий фірмі Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlock XT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001 101-17, строк дії сертифіката перевірки 05.10.2027. Газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки – 1 рік.
Згідно з п.17 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 (далі - Наказ) затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями. Для категорії законодавчо регульованих ЗВТ "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" цим Наказом встановлено міжповірочний інтервал в 1 рік.
Відповідно до п.18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 «Повірка» (або: верифікування - англійською мовою «verification») засобів вимірювальної техніки - це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до п.3.9 європейського стандарту EN 15964:2011 «Breath alcohol test devices other than single use devices - Requirements and test methods», що прийнято як національний стандарт ДСТУ EN 15964:2018 «Прилади неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» операція «Повірка» (верифікування) – це процес випробування, метою якого є перевірити, чи працює прилад у межах заданої максимально допустимої похибки і відтворюваності на момент проведення перевірки.
Як убачається з чеку, виданого за результатом огляду водія ОСОБА_1 проведеного за допомогою Alkotest Drager 6810, останнє калібрування приладу проводилось 12.12.2024 року.
Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810» № ARВН-0535 відповідає вимогам ДСТУ. Вказане свідоцтво чинне до 12 грудня 2025 року.
Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 13.09.2025 року, тобто в межах строку дії вказаного свідоцтва.
Твердження захисника про необхідність проведення повірки приладу один раз на 6 місяців апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки доцільність такої повірки носить рекомендаційний характер.
Крім того, згідно наданої захисником копії сервісної книжки приладу «Alcotest 6810» № ARВН-0535 17.11.2025 року було проведено державну повірку приладу та підтверджено правильність його роботи.
З огляду на вищезазначене у апеляційного суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу та правомірності його використання для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до технічних параметрів робочих умов під час експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810» встановлена допустима температура від -5 до +50°С
Даних про те, що прилад «Drager Alcotest 6810» застосовувався при нижчій, або вищій температурі, ніж передбачено інструкцією, суду не надано, а температура +20°С зазначена в тесті № 280 від 13.09.2025 року, жодним чином не свідчить про його несправність, а може свідчити лише про те, що він до проведення тестування перебував у транспортному засобі, в якому на той час був відповідний температурний режим.
Крім того, «DragerAlcotest 6810» є приладом для проведення швидкого вимірювання концентрації алкоголю у повітрі, що видує людина. При цьому він не є термометром та не відноситься до приладів, якими вимірюється зовнішнє повітря. Отже, доводи сторони захисту, що визначена приладом «DragerAlcotest 6810» зовнішня температура повітря не відповідає температурним ознакам станом на дату інкримінованого порушення на увагу не заслуговують.
Доводи апеляційної скарги про те, що роздруківка чеку Драгер не містить вказівки до якого протоколу вона має відношення не можуть бути взяті до уваги, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.
Акт огляду також містить детальний виклад інформації щодо особи, яка проходила огляд, виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, номер приладу та результат огляду 0,51 проміле, а також дані про згоду ОСОБА_1 з результатом огляду та його підпис.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що рапорт працівника поліції є необ`єктивним доказом на увагу не заслуговують, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищезазначене, надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Довбні О.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя