Справа № 671/2213/25
13 січня 2026 року
2/671/1157/2025
РІШЕННЯ
іменем України
13 січня 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11295 від 06.05.2024 в розмірі 39173 грн. 75 коп. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.05.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» і ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11295 (далі – Договір).
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 6050 грн., строком на 365 днів (до 06.05.2025), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних).
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в розпорядження відповідача, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 39173,75 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6050,00 грн., процентам в розмірі 33123,75 грн.
Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги визнають частково, а саме в розмірі 6050 грн. – заборгованість за тілом кредиту, решта позовних вимог необґрунтовані. Відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» після 24.12.2023 максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, однак до Договору застосовано процентну ставку в розмірі 1,5%. Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог ч. 1 цієї статті є нікчемним. Також, представник зазначила, що між нею та відповідачем укладено Договір про надання правничої допомоги та погоджено гонорар у розмірі 5000 грн. і здійснено його оплату, у зв`язку з чим просить стягнути дані витрати з позивача.
Також, представник відповідача подала заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, так як дані вимоги є неспівмірними з обсягом наданої правової допомоги та необґрунтованими. З огляду на ціну позову, складність справи та виконані роботи, сталу судову практику у даній категорії справ, вважає, що сума 10000 грн. не відповідає критеріям розумності та просить зменшити розмір витрат до 3000 грн.
У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування, а за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться з споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за яким триватиме після 21.08.2024, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Тому вважає позовні вимоги обґрунтованими. Наголошує на правомірності стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. А також, просить зменшити витрати відповідача на професійну правничу допомогу.
Представником позивача подано заперечення, де зазначено, що договір укладено між сторонами 06.05.2024 та він не є таким, що укладений до набрання чинності Законом № 3498-ІХ та не є таким, строк дії якого продовжено після набрання чинності цим законом, а отже немає підстав застосовувати положення Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від сторін клопотань про проведення судового засідання не надходило.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
06.05.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» і ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11295 (далі – Договір).
Відповідно до умов Договору сума кредиту – 6050,00 грн.; строк на який надається кредит – 365 днів; процентна ставка – фіксована, 1,5% від суми за кожен день (річна процентна ставка – 547,50%; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 10 днів; товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб 5457-08ХХ-ХХХХ-9973, що належить позичальникові.
ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 05.09.2025 про переказ коштів 06.05.2024 на суму 6050,00 грн. на картку № НОМЕР_2 .
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за Договором складає в сумі 39173,75 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6050 грн., процентам в розмірі 33123,75 грн.
Як зазначає позивач у позові, і що визнається відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав кредит в розмірі 6050 грн..
Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Цим же Законом доповнено Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» пунктом 17 наступного змісту «тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %".
Отже, законодавець Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» вніс зміни в Закон України «Про споживче кредитування», зокрема, встановив максимальний розмір денної процентної ставки на рівні 1 відсотка. Водночас, встановив перехідний період у 240 днів з дня набрання чинності, визначивши періоди зі зниженими процентними ставками.
Тому, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна процентна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 року не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, укладаючи 06.05.2024 кредитний договір з відповідачем, позивач мав би передбачити в договорі проценту ставку з врахуванням законодавчих обмежень, які визначені Законом України «Про споживче кредитування» (п. 17 Прикінцеві та Перехідні положення) та з 21.08.2024 визначити денну процентну ставку в розмірі не більше 1 %.
Отже, з врахуванням зазначеного вище, максимальний розмір денної процентної ставки з 06.05.2024 (день укладення кредитного договору) по 20.08.2024 включно не повинен перевищувати 1,5 %, а з 21.08.2024 по 06.05.2025 – 1 %.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 31339 грн. 00 коп..
Доводи представника відповідача з приводу того, що п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» поширюється виключено на договори, які укладені до 24.12.2023 (день набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг») є помилковим з огляду на наступне.
Пункт 5 Розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023) внесено істотні зміни до ЗУ «Про споживче кредитування» про які вказано вище.
При цьому, частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Вжите в даному пункті слово «поширюється» слід розуміти як додаткову дію, тобто розширене додаткове регулювання певних правовідносин, що вже склалися.
Значення слова «поширюватися» в Великому тлумачному словнику сучасної української мови визначено як «ставати ширшим, більшим за розміром; розширюватися».
Пунктом 5 Розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено не лише доповнення ЗУ «Про споживче кредитування» п. 17 Прикінцевих та перехідних положень, а й зміна інших статей, зокрема доповнення ч. 5 ст. 8 ст. ЗУ «Про споживче кредитування» таким положенням «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Тлумачення ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» в розумінні доводів представника відповідача, свідчить про неможливість застосування максимальної денної процентної ставки 1 %, яка визначена ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», до кредитних договорів, укладених після 24.12.2023.
На переконання суду таке трактування норм закону є необґрунтованим.
Враховуючи викладене, підстав для застосування наслідків нікчемності правочину до кредитного договору № 11295 від 06.05.2024, а саме до п. 1.2 – немає.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості у розмірі 31339 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до постанови ВП ВС від 25.05.2021 № 149/1499/18 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування клопотання зазначив, що позивачем сплачено адвокату на підставі договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт кошти в сумі 10000 грн.
До матеріалів позовної заяви представником позивача додано Договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2025 згідно якого, адвокат Руденко К.В. прийняв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та погоджено вартість послуг виконавця.
Згідно витягу з Реєстру № 1 Акту приймання-передачі наданих послуг № 55 до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 сума витрат в розмірі 10000,00 грн. включає:
- складання та подання позовної заяви до Погребняка В.О. та клопотання про витребування доказів – 9000 грн.;
- складання адвокатського запиту про витребування доказів по ОСОБА_1 – 1000 грн.
Представник відповідача подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, так як дані вимоги є неспівмірними з обсягом наданої правової допомоги та необґрунтованими. З огляду на ціну позову, складність справи та виконані роботи, сталу судову практику у даній категорії справ, вважає, що сума 10000 грн. не відповідає критеріям розумності та просить зменшити розмір витрат до 3000 грн.
Вирішуючи дане питання суд виходить з того, що надання адвокатом Руденком К.В. правничих послуг ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» здійснюється на постійній основі, що підтверджується Договором № 03/06.2024 та Актом приймання-передачі наданих послуг № 55, а тому дана позовна заява носить типовий характер та не є особливо складною. Крім того, суд звертає увагу на співвідношення витрат на правничу допомогу з ціною позову (25,52 відсотка).
Отже, суд погоджується з клопотанням представника відповідача щодо не співмірності заявлених витрат на правничу допомогу зі складністю справи та ціною позову, а тому витрати позивача на правничу допомогу слід зменшити до 5000 грн..
В той же час, враховуючи що судом задоволено 80 відсотків позовних вимог (31339,00х100/29173,75), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, що складає 80 відсотків від 5000 грн..
Представник відповідача заявила клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
В обґрунтування клопотання зазначила, що між ОСОБА_1 та адвокатом Побережною І.В. укладено Договір про надання правничої допомоги та на виконання вимог договору відповідач здійснив оплату гонорару адвоката на суму 5000 грн.
До матеріалів позовної заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги від 17.12.2025 згідно якого, адвокат Побережна І.В. прийняла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ОСОБА_1 та погоджено вартість послуг виконавця.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2025 сума витрат в розмірі 5000,00 грн. включає:
- ознайомлення з матеріалами справи та усна консультація – 1000 грн.;
- підготовка та направлення відзиву, заперечення, клопотання про зменшення судових витрат, за необхідності інших заяв чи клопотань по суті справи – 4000 грн.
Представник позивача у відповіді на відзив просив зменшити витрати відповідача на професійну правничу допомогу, однак жодним чином не обґрунтував свою позицію та не довів не співмірність витрат на правничу допомогу відповідача.
Таким чином, суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідача.
В той же час, враховуючи, що судом задоволено 80 відсотків позовних вимог (31339,00х100/29173,75), то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн, що складає 20 відсотків від 5000 грн..
Оскільки, судом задоволено позовні вимоги на суму 31339 грн., що складає 80 відсотків від заявлених, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог: витрати по сплаті судового збору в розмірі 1937 грн. 92 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 11295 від 06.05.2024 в сумі 31339 (тридцять одну тисячу триста тридцять дев`ять) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4000 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1937,92 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1000 грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ», ЄДРПОУ 41466388, юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4;
Представник позивача: Руденко Костянтин Васильович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 19.01.2026.

Суддя