УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1224/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Номер провадження №33/4805/786/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Перегуди Анатолія Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Перегуди Анатолія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
       Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 10.03.2025 о 15 год 25 хв на 2 км під`їзна дорога між с. Вигода та с. Кам`янка Житомирського району та області, керував автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Перегуда А.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначив про порушення уповноваженими особами порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, затримання останнього та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів, що, на думку захисника, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 267880 від 10.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 10.03.2025 о 15 год 25 хв на 2 км під`їзна дорога між с. Вигода та с. Кам`янка Житомирського району та області, керував автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 267880 від 10.03.2025 (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 10.03.2025 (а.с.5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 10.03.2025 (а.с.6); копією постанови від 10.03.2025 відносно  ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2025 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.03.2025 (а.с.3); відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського (а.с.10).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
З  долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1  керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Водія проінформовано про причини зупинки та повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. На чітку пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій беззаперечно відмовився.  ОСОБА_1  ознайомлено з його правами та обов`язками, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, іншими процесуальними документами, які ним підписані без будь-яких зауважень, та відсторонено від керування транспортним засобом.
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3,4 Розділу І цієї Інструкції. Тому, доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак наркотичного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними. З відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність ознак наркотичного сп`яніння, а тому вимога про проходження останнім відповідного огляду була законною. Крім того, водій повідомив, що напередодні вживав наркотичні засоби. 
Будь-яких належних доказів спонукання ОСОБА_1  до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння та провокації працівниками поліції вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.  
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я за 19 хвилин до закінчення двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, не свідчить про порушення встановленого законом порядку та не виключає відповідальності ОСОБА_1 . 
Також, законодавством не передбачена обов`язкова участь адвоката під час проходження особою огляду на стан сп`яніння та оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність захисника не перешкоджала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що є його обов`язком відповідно до п. 2.5 ПДР, та не є обставиною, яка може виключати його відповідальність за вчинені правопорушення. 
Посилання захисника на недопустимість як доказу у справі направлення до медичного закладу, оскільки останнє не містить підпису посадової особи, не є обставиною, яка виключає наявність в діях  ОСОБА_1  складу інкримінованого йому правопорушення, оскільки визначальним для кваліфікації є факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.  
Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного застосування до ОСОБА_1 кайданків та відсутності протоколу затримання не мають значення для вирішення питання про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що застосування кайданків не впливало на можливість особи усвідомлено приймати рішення щодо проходження огляду, а відмова від його проходження була зафіксована належним чином та є добровільною. 
Оскаржувана постанова не суперечить судовій практиці Верховного Суду та ЄСПЛ, на яку посилався захисник в апеляційній скарзі. 
Інші доводи апеляційної скарги та пояснення захисника не спростовують установлених судом фактів, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Перегуди Анатолія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич