СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Харків Справа № 917/963/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явилися;
від відповідача (апелянта): адвокат Голубок А.В, ордер серії АА №1260010 від 02.06.2025, 
від інших учасників справи: не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" (вх. №2216 П/2)
на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 (повне рішення складено 30.09.2025) у справі № 917/963/25 (суддя Мацко О.С.)
за позовом Виконавчого комітету Божедарівської селищної ради, с-ще Божедарівка Кам`янський р-н Дніпропетровська обл.,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп", шлях Київ-Харків 134 км Лубенський р-н Полтавська обл.,
за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро,
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дніпро,
про стягнення 79 881,60 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 Виконавчий комітет Божедарівської селищної ради (далі – позивач) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" (далі – ТОВ "Гарант Ойл Групп", відповідач) про стягнення 79881,60грн проведеної оплати за недоотримане паливо за договором про закупівлю № 47 від 28.08.2023.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про закупівлю №47 від 28.08.2023 відповідач, як постачальник, мав поставити позивачу, як покупцю, паливо у кількості 1900л бензину А-95 та 1700л дизельного палива на загальну суму 183168,00грн. Позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання, здійснивши оплату на вказану суму, а відповідач, в свою чергу, порушив передбачені договором зобов`язання, оскільки не поставив позивачу паливо у кількості 690л бензину А-95 та 880л дизельного палива на загальну суму 79 881,60грн.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.05.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №917/963/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
02.06.2025 до Господарського суду Полтавської області від ТОВ "Гарант Ойл Групп" надійшов відзив від 30.05.2025, в якому відповідачем, зокрема, заявлено клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, а також клопотання про проведення засідань у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач стверджує, що зобов`язання за договором №47 від 28.08.2023 виконав у повному обсязі, оскільки разом із позивачем підписали видаткову накладну №Рн230904/007 від 04.09.2023, що є підтвердженням передання позивачу палива у вигляді талонів на загальну суму 183168,00грн. Більше того, на переконання відповідача, передані ТОВ "Гарант Ойл Групп" талони були використані позивачем до закінчення строку їх дії (04.03.2024), оскільки звернень позивача протягом 2023-2024 р.р. про заміну або продовження дії таких талонів не було.
Крім того, відповідач вважає, що копії доданих до позовної заяви талонів на дизельне паливо (далі – ДП) та бензин А-95 мережі АЗС "Авіас" могли бути придбані у ТОВ "Лівайн Торг" та/або ТОВ "Інтекс Інвест", оскільки із зазначеними особами неодноразово були укладені однотипні договори про закупівлю палива; доказів, що ці талони поставив відповідач позивачем не надано. 
Ухвалою суду першої інстанції від 05.06.2025 у задоволенні клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено з огляду на малозначність справи; у задоволенні клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про проведення засідань у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.
05.06.2025 до Господарського суду Полтавської області від Виконавчого комітету Божедарівської селищної ради надійшла відповідь на відзив від 04.06.2025, де позивач наголошує, що предметом закупівлі за Договором №47 від 28.08.2023 були не талони, а саме нафтопродукти (бензин А-95 та ДП). Крім того, на підтвердження належного виконання зобов`язання відповідачем за укладеним між сторонами договором доказів передачі позивачу нафтопродуктів в повному обсязі відповідач не надав.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.06.2025 суд задовольнив клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про залучення третіх осіб; залучив ТОВ "Лівайн Торг" та ТОВ "Інтекс Інвест" до участі у справі третіми особами без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; встановлено строк протягом 15 днів з дня отримання вказаної ухвали суду для подання пояснень щодо позову.
20.06.2025 до Господарського суду Полтавської області від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що, по-перше, позивач не заперечує, а отже визнає, що додані копії безстрокових талонів бренду "Авіас" придбані у ТОВ "Лівайн Торг" чи ТОВ "Інтекс Інвест"; по-друге, позивачем не надано доказів неналежного виконання зобов`язання за укладеним між ними договором №47 від 28.08.2023, зокрема, щодо строків поставки талонів, строків відпустку палива по талонам, відмову від відпустку палива в межах строку їх дії. 
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі №917/963/25 позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 79881,60грн проведеної оплати за недоотримане паливо за договором про закупівлю №47 від 28.08.2023, а також 2422,40грн судового збору.
Задовольняючи вимоги позовної заяви, господарський суд першої інстанції виходив із наступного:
- факт підписання сторонами видаткової накладної від 04.09.2023 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товарів у майбутньому; 
- звернувшись до відповідача з претензією №229/02-12 від 17.02.2025, у якій позивач просив повернути вартість недоотриманого палива, він реалізував передбачене чинним законодавством і договором право, а відповідач, в свою чергу, не повернув позивачу кошти за непоставлений товар на суму 79881,60 грн; 
- відповідачем жодним чином не доведено, що ним було відпущено позивачу паливо на всю суму, яку Виконавчий комітет сплатив за талони, крім того, не було будь-яких клопотань про витребування таких доказів від інших осіб (звітів розрахункових документів, інформації контролюючих органів тощо);
- докази про те, що додані до позовної заяви талони були придбані у третіх осіб (ТОВ "Лівайн Торг" чи ТОВ "Інтекс Інвест") суду також не надано.
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач - ТОВ "Гарант Ойл Групп" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі №917/963/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Крім того, ТОВ "Гарант Ойл Групп" в апеляційній скарзі оскаржує ухвалу суду від 05.06.2025 про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, оскільки, за твердженням скаржника, розгляд справи у такому порядку позбавив відповідача можливості належним чином реалізувати його процесуальні права (зокрема, на витребування та дослідження оригіналів доказів, проведення експертизи тощо).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушив норми як матеріального, так і процесуального права. 
Порушення норм процесуального права полягає у обмеженні права відповідача на доступ до правосуддя, зокрема, позбавлення можливості брати участь у судовому засіданні, права на витребування та дослідження оригіналів доказів, права на проведення експертизи спірних талонів. 
Порушення норм матеріального права полягає у неповному дослідженні матеріалів справи, оскільки, на переконання відповідача, він належно виконав зобов`язання за договором, що підтверджено підписаною обома сторонами видатковою накладною № Рн230904/007 від 04.09.2023, а також оприлюдненим Звітом про виконання договору про закупівлю №47 від 28.08.2023.
Позиція апелянта також полягає в тому, що позивач не заперечував, що протягом 2024 року жодного разу не звертався до відповідача про заміну або про продовження терміну дії талонів, які були отримані ним по видатковій накладній № Рн230904/007 від 04.09.2023, а це підтверджує, що всі талони були ним використані до закінчення передбаченого 6-тимісячного строку їх дії. 
Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (з урахуванням ухвали суду від 23.10.2025 про залишення апеляційної скарги без руху) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Гарант Ойл Групп" на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі №917/963/25; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №917/963/25 на 10.12.2025 о 10:30; ухвалено судові засідання у справі №917/963/25 проводити за участю представника ТОВ "Гарант Ойл Групп" - адвоката Голубок А.В. у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку; встановлено учасникам справи строк - 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження.
Копії ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження доставлено сторонам у справі через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 217-220).
24.11.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/963/25.
До початку розгляду апеляційної скарги позивач, треті особи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 10.12.2025 брав участь в режимі відеоконференції представник відповідача (апелянта), який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Уповноважений представник позивача та представники третіх осіб у судове засідання 10.12.2025 не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання всі сторони повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.08.2023 між Виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради (далі – покупець) та ТОВ "Гарант Ойл Групп" (далі – постачальник) було укладено Договір про закупівлю №47 (далі – договір).
Розділом 1 "Предмет договору" визначено, що постачальник зобов`язується поставити у власність покупця нафтопродукти, визначені сторонами в Специфікації, що є додатком №1 до договору (далі – паливо), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити паливо в порядку та на умовах договору. Найменування палива, асортимент, кількість, ціна, тощо, наведені в Специфікації, що є додатком №1 до договору (далі – Специфікація).
Постачальник зобов`язується забезпечити доставку палива (талони або скретч-картки) за адресою замовника: 52323, Дніпропетровська область, Кам`янський р-н, смт. Божедарівка, вул. Кооперативна, 33 (п. 1.1).
Пунктом 1.2. договору передбачено, що Постачання палива здійснюється із використанням талонів (скретч-карток) через мережу автозаправних станцій (далі – АЗС) постачальника (або орендованих, або партнерських АЗС) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків). Покупець в порядку і на умовах, визначених цим договором, зобов`язаний прийняти та оплатити постачальнику вартість палива.
У Специфікації сторони погодили поставку 1900 літрів бензину А-95 (Євро-5) по талонам на суму 96672,00грн (50,88грн/л) та 1700 літрів дизельного палива (Євро-5) по талонам на суму 86496,00грн (50,88грн/л), загальною вартістю 183168,00грн (із врахуванням ПДВ 20%).
Розділом 3 "Порядок оплати" передбачено, що порядок розрахунків за паливо встановлено у Специфікації, згідно з п. 2 якої оплата палива здійснюється впродовж 20 календарних днів з дати поставки (передачі) палива та підписання уповноваженими представниками видаткової накладної. 
Відповідно до п. 4.1. строк поставки талонів визначається у Специфікації (відповідно до п. 4. Специфікації строк поставки талонів (скретч–карток) постачальником становить 10 календарних днів з моменту підписання цього договору).
Передача (відпуск) палива згідно з поставленими талонами здійснюється на АЗС постачальника або орендованих, або партнерських АЗС. Передача палива (відпуск) здійснюється по факту пред`явлення покупцем (уповноваженим представником покупця) талону. Талон є документом встановленого зразка та форми, одноразового використання, що посвідчує право власності покупця та/або уповноваженого представника покупця на одержання певної кількості (обсягу) та певної марки палива на АЗС.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що передача талонів (скретч-карток) та перехід права власності на відповідну кількість (обсяг) та асортимент палива посвідчується підписаною сторонами видатковою накладною. Передача талонів покупцеві здійснюється в момент підписання сторонами видаткової накладної. 
З моменту переходу до покупця права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС пальне перебуває на повному відповідальному безкоштовному зберіганні у постачальника (п. 6.2 договору).
У п. 6.3. визначено, що обов`язок постачальника щодо фактичної передачі (відпуск) палива вважається виконаним з моменту передачі (відпуску) такого палива на АЗС, що підтверджується касовим (фіскальним чеком).
Строк дії талонів відповідно до п. 6 Специфікації становить 6 місяців, але в будь-якому випадку не менше ніж строк дії цього договору.
Договором також передбачено, що у разі закінчення строку дії талонів (скетч-карток) на видачу палива, постачальник має можливість провести їх обмін на талони (скетч-картки) з діючим строком або повернути сплачені кошти (п. 6.5).
Згідно з п. 14.1 договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2023 (до дати, зазначеної у Специфікації).
На виконання умов договору сторони підписали видаткову накладну №Рн230904/007 від 04.09.2023, з якої вбачається, що постачальник (відповідач) передав у власність покупця (позивача) талони на Бензин А-95 (Євро-5) в кількості 1900 л та на Дизельне паливо (Євро-5) в кількості 1700 л на загальну суму 183168,00грн.
Оплата палива здійснюється впродовж 20 календарних днів з дати поставки (передачі) палива та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (п. 3.2 договору, п. 2 Специфікації).
На виконання вищевказаних умов договору позивачем було здійснено оплату за визначене договором паливо на загальну суму 183168,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями №390 від 05.09.2023 на суму 117024,00грн та №391 від 05.09.2023 на суму 66144,00грн.
Позивач стверджує, що відповідач не виконав умови договору в повній мірі, оскільки не передав покупцю пального на суму 79881,60грн.
Наведе підтверджується довідкою Виконавчого комітету Божедарівської селищної ради №446 від 03.04.2025 про те, що залишок паливно-мастильних матеріалів у талонах, придбаних за договором №47 від 28.08.2023, становить ДП – 880 л на суму 44774,40грн, а бензину А-95 – 690 л на суму 35107,20грн; актами про фіксацію факту відмови АЗС у відпуску пального від 18.04.2025, відповідно до яких покупцю (його довіреній особі) було відмовлено у відпуску палива на АЗС постачальника за паливними талонами у зв`язку з відсутністю палива на АЗС та взагалі зачиненими АЗС у с-щі Божедарівка та с-щі Кринички.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо поставки пального покупець (позивач) звернувся до постачальника (відповідача) з претензією №229/02-12 від 17.02.2025, у якій просив терміново надати інформацію щодо переліку АЗС в межах Дніпропетровської області із зазначенням їх адрес, на яких можливе отримання в порядку, визначеному договором про закупівлю №47 від 28.08.2023, придбаного у ТОВ "Гарант Ойл Групп" палива, а у випадку неможливості забезпечення ТОВ "Гарант Ойл Групп" відпуску палива за вищевказаним договором – протягом 10 календарних днів з дати отримання даної претензії повернути сплачену на користь ТОВ "Гарант Ойл Групп" вартість Дизельного палива (Євро-5) – 880 літрів на суму 44774,40грн та Бензину А-95 (Євро-5) – 690 літрів на суму 35107,20грн.
Оскільки на момент подання позову позивач не отримав відповіді від відповідача на вищевказану претензію, то останній звернувся до суду з позовом до ТОВ "Гарант Ойл Групп" про стягнення 79881,60грн проведеної оплати за недоотримане паливо за договором про закупівлю №47 від 28.08.2023.
Відповідач, в свою чергу, повністю заперечує проти позову та вважає його необґрунтованим з огляду на виконання ним умов договору повністю шляхом вчасної передачі у повному обсязі талонів на паливо за договором; також ставить під сумнів те, що додані до позовної заяви копії талонів на пальне були передані відповідачем за договором про закупівлю №47 від 28.08.2023, оскільки, по-перше, їх строк мав закінчитися 04.03.2024 (що стало б приводом для звернення до відповідача для їх заміни або продовження, однак такого звернення не було, що свідчить про їх використання позивачем), а, по-друге, подібні договори укладались із іншими постачальниками, тому вказані талони можуть бути за іншими договорами про поставку.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Об`єктом апеляційного перегляду у даному випадку є рішення місцевого господарського суду, якою позов Виконавчого комітету Божедарівської селищної ради до ТОВ "Гарант Ойл Групп" задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 79881,60грн, а предметом судового розгляду є питання щодо належності та повноти виконання відповідачем (як постачальником) зобов`язань перед позивачем (як покупцем) за договором про закупівлю.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Укладений між сторонами договір про закупівлю №47 від 28.08.2023 за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до положень ст.ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Отже, укладення між Виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради та ТОВ "Гарант Ойл Групп" договору №47 від 28.08.2023 було спрямоване на отримання останнім плати за товар, що кореспондує обов`язку здійснити його поставку позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.
Частиною 1 ст. 692 ЦК визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За приписами ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.
З огляду на матеріали справи, відповідач надав позивачу талони на бензин А-95 (Євро-5) в кількості 1900 л та Дизельне паливо (Євро-5) в кількості 1700 л на загальну суму 183168,00грн. Позивачем вказане паливо було оплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №390 та №391 від 05.09.2023, а також не заперечується відповідачем.
Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується факт повної оплати позивачем товару на суму 183168,00грн, а відповідачем, передачу талонів на пальне на вказану суму.
Досліджуючи спірне у цій справі питання про те, чи належним чином виконувались зобов`язання відповідачем, здійснивши передачу лише талонів, а не палива, колегія суддів виходить з наступного. 
З огляду на умови укладеного між сторонами договору колегія суддів вбачає, що його предметом є саме паливо - бензин А-95 та дизельне пальне.
Умови торгівлі паливом - відпуску талонів на паливо, їх використання, регламентується сукупністю нормативних актів у даній сфері.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС).
Згідно з п. 9 Правил розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20.05.2008 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.
Згідно з п. 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами передбачений п.10.3.3 Інструкції.
Так згідно з положеннями вказаної норми форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери (п. 10.3.3.1).
Отже, відповідно до умов укладеного між сторонами договору (зокрема, п. 4.1, п. 6.2 договору), а також норм законодавства талон – документ, що засвідчує право власності покупця на одержання певного обсягу та певної марки пального на АЗС. 
Таким чином, надаючи оцінку доводам апелянта щодо повноти виконання них зобов`язань за договором, колегія суддів встановила, що факт підписання сторонами видаткової накладної №Рн230904/007 від 04.09.2023 не свідчить про передачу відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує передачу талонів, які надають позивачу право на отримання відповідної кількості палива у майбутньому.
Зі змісту укладеного договору випливає, що з моменту передання талонів позивач набув лише право на отримання пального в обсягах, зазначених у видатковій накладній; передача талонів не звільняє відповідача від обов`язку поставити придбаний товар. 
Із системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами вбачається, що під поставкою товару розуміється саме постачання палива, тоді як передача талонів лише формально засвідчує виконання умов договору. Тобто, вказаним спростовуються доводи апелянта про належне виконання зобов`язань за договором, оскільки, як вже зазначалось, предметом укладеного між сторонами договору є не талони, а паливо.
Крім того, на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором апелянт посилається на те, що в кінці Звіту про виконання договору про закупівлю, який оприлюднений самим виконавчим комітетом на офіційному сайті https://prozorro.gov.ua вказано, що відсутні причини розірвання договору №47 від 28.08.2023.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що станом на момент здійснення зазначеної публікації (тобто після фактичної передачі талонів), позивач об`єктивно ще не міг знати про те, що відповідач не виконає належним чином своє зобов`язання та не забезпечить йому поставку товару - саме палива (а не талонів на паливо) у повній мірі, а отже на той час причини для розірвання договору дійсно були відсутні. Оскільки талон лише надає право отримати на АЗС фіксовану кількість нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому, він не є підтвердженням фактичного отримання самого товару в натурі, отже, цим не підтверджується, що відповідачем було виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.
До того ж, апелянт зазначає, що позивач під час розгляду справи не заперечував, що протягом 2024 року жодного разу не звертався до відповідача про заміну або про продовження терміну дії талонів, які були отримані ним по видатковій накладній №Рн230904/007 від 04.09.2023 і, на його думку, це підтверджує, що всі талони були ним використані до закінчення встановленого договором строку їх дії. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з цього приводу, що обмін прострочених талонів на талони з діючим строком є правом позивача, а не вчинення ним таких дій не свідчить про те, що вони були використані позивачем (з урахуванням п. 6.5 договору). Договором встановлено альтернативні варіанти поведінки постачальника у разі закінчення строку дії талонів, однак не встановлено строку, протягом якого покупець має ініціювати питання обміну талонів чи повернення грошових коштів. 
Тому судова колегія не може погодитися з таким доводом апелянта, оскільки право позивача на повернення коштів за недоотриманий товар за договором (ч. 1 ст. 670 ЦК України) належним чином реалізовано шляхом пред`явлення претензії №229/02-12 від 17.02.2025, що кореспондує зустрічному зобов`язанню відповідача повернути кошти або поставити паливо.
Відповідно до вказаної вище претензії позивач звернувся до відповідача з проханням надати інформацію про перелік АЗС в межах Дніпропетровської області із зазначенням їх адрес, в яких можливе отримання палива за договором про закупівлю №47 від 28.08.2023. У випадку неможливості забезпечення відповідачем відпуску палива – повернути сплачену позивачем суму коштів за договором: ДП - 880 л на суму 44774,40 грн; бензин А-95 – 690 л на суму 35107,20 грн. 
Натомість, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань не повернув Виконавчому комітету Божедарівської селищної ради кошти за непоставлений товар в розмірі 79881,60 грн та не повідомив адреси працюючих АЗС, де позивач може пред`явити талони та отримати паливо.
Стосовно доводів апелянта, що додані до позовної заяви копії талонів ним не поставлялись, колегія суддів зауважує, що відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України кожний талон повинен мати необхідні елементи змісту, зокрема, його серійний та порядковий номери (п. 10.3.3.1).
Обов`язок поставити позивачу повний обсяг товару (1900 літрів бензину А-95 та 1700 літрів ДП), а також здійснити або заміну невикористаних талонів, або повернення коштів в разі неможливості забезпечення виконання зобов`язання, покладений саме на постачальника, а відтак, саме відповідач, як особа, яка здійснювала видачу талонів, повинен мати у своєму розпорядженні повний перелік номерів штрих-карт переданих талонів, їх номіналу, кількості та вартості, що надавало б змогу суду перевірити відповідність наданих позивачем копій талонів тим, що видавалися постачальником.
Оскільки облік талонів має вести відповідач, то на нього покладається обов`язок доведення факту використання талонів позивачем у повному обсязі, зокрема, шляхом пред`явлення підтвердних на цю операцію документів (касових чеків) (п. 1.2 договору). До того ж, п. 6.3 договору передбачено, що обов`язок постачальника щодо фактичної передачі (відпуск) палива вважається виконаним з моменту передачі (відпуску) такого палива на АЗС, що підтверджується касовим (фіскальним чеком). Однак матеріали справи відповідних доказів не містять.
Стосовно доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не надано оцінку його доводам про те, що талони на паливо були придбані у третіх осіб - ТОВ "Лівайн Торг" та/або ТОВ "Інтекс Інвест", судова колегія вважає за доцільне зазначити, що місцевим господарським судом надано детальну оцінку вказаним доводам.
Так, зокрема, судом досліджено умови Договорів поставки №10/2023/11 від 18.01.2023 між позивачем та ТОВ "Інтекс Інвест", №2022/75 від 10.02.2022, №2022/75 від 14.06.2022 між позивачем та ТОВ "Лівайн Торг", на які посилається відповідач, та встановлено, що за умовами цих договорів покупець зобов`язався отримати товар до закінчення терміну дії довірчого документа, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3). Тобто, за цими договорами з вказаними контрагентами позивач отримував талони (довірчі документи) з вказаними на них строками дії. Отже, посилання відповідача на безстроковість доданих до позову талонів, що унеможливлює факт передання їх за договором №47 від 28.08.2023, спростовується наведеним.
Колегія суддів також вбачає, що скаржником до відзиву на позов додано, зокрема, довідки ТОВ "Інтекс Інвест" зі зразками скретч-карток (талонів) мережі АЗС "Авіас" окремо на бензин та ДП. Відповідач стверджує, що додані до позовної заяви талони на пальне були придбані за договорами поставки у третіх осіб. Проте доказів, які б підтверджували, що додані до позовної заяви копії талонів ним не передавались, розбіжності у зовнішньому вигляді талонів (зокрема, особливості, за якими можна відокремити талони одних постачальників від талонів інших), що передавались відповідачем та третіми особами, ТОВ "Гарант Ойл Групп" не надав. 
Тобто, належні та допустимі докази того, що додані до позову талони були придбані у ТОВ "Лівайн Торг" та/або ТОВ "Інтекс Інвест" по одному з укладених з ними договорів поставки в матеріалах справи відсутні, як і відсутнє підтвердження даної інформації від вказаних товариств, які були залучені до участі у справі третіми особами без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2021 у справі №922/51/20, від 31.03.2021 у справі №923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Стосовно доводів апелянта щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, приписів ч. 5 ст. 252 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в ухвалі від 05.06.2025 розглянув клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та залишив його без задоволення, виклавши належне обґрунтування підстав такої відмови.
Частинами 5, 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Отже, питання про розгляд справи в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не залежить від волевиявлення осіб, які беруть участь у справі, а залежить від конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верхового Суду від 07.11.2022 у справі № 905/3553/15.
Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Частиною 1 ст. 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (ст. 7) установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня – 3028,00грн.
Оскільки ціна позову у даній справі (79881,60грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа підлягає розгляду тільки у порядку спрощеного позовного провадження.
До того ж, у клопотанні про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, що міститься у відзиві на позовну заяву від 30.05.2025, відповідач ніяким чином не обґрунтував необхідність розгляду даної справи з повідомленням (викликом) сторін.
Судова колегія наголошує, що не проведення судом судового засідання не є будь-якою перешкодою для звернення учасниками судового процесу з клопотаннями. Відповідач не був позбавлений права, процесуальних можливостей та не заявляв суду будь-яких клопотань про витребування та дослідження оригіналів доказів, про проведення експертизи спірних талонів та не звертався з будь-якими іншими процесуальними заявами та клопотаннями.
Отже, зважаючи на все вищенаведене та те, що предметом позову у цій справі є стягнення грошової суми в розмірі 79881,60грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також те, що підставою виникнення заборгованості є невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки, при цьому наявні у справі докази, надані сторонами суду, є достатніми для вирішення справи, тобто характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі встановлюються на підставі письмових та/або електронних доказів і не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що клопотання відповідача про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не підлягало задоволенню.
При цьому, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які б перешкоджали відповідачу викласти свою позицію та надати докази на спростування заявлених позивачем вимог в порядку спрощеного розгляду справи.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в порядку розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі №917/963/25 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі № 917/963/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2025 у справі №917/963/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286 -289 ГПК України.

Повну постанову складено 22.12.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна 

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя    І.В. Тарасова