КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/640/2026 
Справа № 359/10231/25 
Головуючий в суді І інстанції Кабанячий Ю.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 лютого 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою захисника Рожка Олега Миколайовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн., стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі, поданій 26 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку, захисник Рожок О.М. просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції на користь ОСОБА_1 3056,54 грн., сплачених за отримання висновку Київської міської клінічної лікарні № 10 від 23 серпня 2025 року.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник вказував, що оскаржувану постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року отримано 19 листопада 2025 року, про що є розписка, і отримати раніше постанову суду не вбачалося можливим, оскільки вона була відсутня.
Повідомляв, що 23 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було направлено апеляційну скаргу. 24 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було направлено заяву про приєднання документів до апеляційної скарги з долученням договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується карткою руху документу з кабінету «Електронний суд», тому вимоги щодо надання документів на підтвердження повноважень адвоката на участь в розгляді даної справи було виконано.
10 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» отримано постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2025 року з вказівкою про те, що адвокатом не надано документів на підтвердження своїх повноважень на участь в розгляді даної справи. 
Того ж дня 10 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було направлено апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та додаванням всіх необхідних документів, в тому числі договору про надання правової допомоги, що підтверджується двома скрінкопіями з системи «Електронний суд», де зазначений договір.
18 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» знову отримано постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року з вказівкою про те, що до апеляційної скарги приєднані фрагменти документів, які не надають суду можливості встановити, чи є ці документи копією вищезазначеного договору № 03-09н від 03 вересня 2021 року. Того ж дня, 18 грудня 2025 року, через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було направлено апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та додаванням всіх необхідних документів, в тому числі вже нового ордеру та договору про надання правової допомоги, що підтверджується скрінкопіями з системи «Електронний суд», де зазначений договір.
26 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» знову отримано постанову Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року з вказівкою про те, що адвокатом не надано документів на підтвердження своїх повноважень на участь в розгляді даної справи. І апеляційний суд посилається в постанові на ордер на надання правничої допомоги АІ № 2058244 та договір про надання правової допомоги № 03-09н від 03 вересня 2021 року, хоча до скарги було додано новий ордер АІ № 2080609 та новий договір № 18-12с від 18 грудня 2025 року.
26 грудня 2025 року голові Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено скаргу на дії канцелярії з описом ситуації, що склалася.
З наведеного вважав, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, так як раніше, з дотриманням процесуального строку, були подані всі необхідні документи на підтвердження повноважень адвоката.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисник Рожок О.М. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили його задовольнити.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було проголошено 04 листопада 2025 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 14 листопада 2025 року. Апеляційна скарга вперше подана 23 листопада 2025 року. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови лише 19 листопада 2025 року. Наведені обставини підтверджуються розпискою на обкладинці справи.

Однак, положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії, а, відтак, посилання на дату ознайомлення зі змістом постанови чи отримання копії оскаржуваної постанови не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Разом із тим, в матеріалах справи наявна постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року, у якій роз`яснено порядок та строки оскарження постанови, а саме протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Зі змісту постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 особисто брав участь в судовому засіданні, однак, не погоджуючись з даною постановою, з клопотанням про видачу копії постанови до суду після судового засідання на власний розсуд не звертався.

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення судом постанови, результати розгляду справи та строки оскарження постанови - десять днів з дня її винесення.

Доводи апеляційної скарги, що постанова до 19 листопада 2025 року була відсутня, не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються як припущення.

Апеляційний суд враховує, що з огляду на присутність в судовому засіданні і обізнаність з результатами розгляду справи ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу в межах процесуального строку для подання апеляційної скарги до 14 листопада 2025 року включно, однак допустив нічим не обґрунтоване зволікання до 23 листопада 2025 року.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційним судом не оцінюються як такі, що за хронологією подій не мають правового значення для оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, інші доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків працівниками канцелярії Бориспільського міськрайонного суду Київської області, які тричі неправильно сформували документи до апеляційної скарги з додатками до неї, що призвело до позбавлення особи права на апеляційне оскарження постанови суду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що захисником подано апеляційну скаргу із пропуском строку, визначеного ст. 294 КУпАП, підстав для його поновлення не вбачається, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику Рожку Олегу Миколайовичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 .
Повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.