Справа № 646/12425/25	

Провадження № 3/646/2/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова 
у складі: головуючого - судді Клімової Світлани Вікторівни,
секретаря - Герко Є.В.,
особи, стосовно якої,
складено протокол - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали справи про адміністративне правопорушення, яке надійшло з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, службовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
- права, передбачені ст. 268 КУпАП - роз`яснені,
В С Т А Н О В И В:
25.11.2025 о 21 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Москалівска, 53, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA 626, державний номерний знак НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 
26.11.2025 о 22 год. 07 хв. в м. Харкові проспект Аерокосмічний, 100 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
З огляду на вищевикладене, постановою суду від 16.12.2025 об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні, від 16.12.2025, свою провини визнав, допускав, що станом на 25.11.2025, знаходився під впливом лікарських препаратів, так як проходив курс лікування, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
В судове засідання 19.01.2025, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується його особистим підписом в явочному листі, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність правопорушника, оскільки останнім не надано в розпорядження суду письмових документів, на підставі яких суд визнав причину неявки правопорушника в судове засідання поважною. 
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Рух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення, та з огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушник ОСОБА_1 будучи обізнаним про час, день та місце розгляду справи, заходів для явки до суду не вжив, у зв`язку з чим, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення проти безпеки дорожнього руху, а неодноразову неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як безпідставне умисне затягування справи, нівелювання завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким, зокрема, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, - вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Заслухавши ОСОБА_1 в судовому засіданні від 16.12.2025, дослідивши письмові докази, відтворивши відеозапис, судом встановлено наступне.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2025 серія ЕПРІ № 523683, 25.11.2025 о 21 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Москалівска, 53, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA 626, державний номерний знак НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).
Згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримав посвідчення водія (а.с.2).
З направлення на огляд водія транспортного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2025, вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд в лікарняному закладі на стан наркотичного сп`яніння (а.с.5).
Своїм рапортом інспектор взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області, зазначив, що в складі екіпажу, 25.11.2025 за адресою: м. Харкові вул. Москалівська,53, згідно п.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», був зупинений ТЗ MAZDA 626, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , у якого, під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, було запропоновано водієві пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ. Від огляду водій відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП п.п.2.5 ПДР України (а.с.6) 
В ході відтворення в судовому засіданні відеоматеріалу, що міститься на DVD дисках, вбачається, що в ході спілкування, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. Йому були роз`яснені права та обов`язки, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Будь-яких порушень при з`ясуванні обставин та складанні протоколу з боку співробітників патрульної служби, судом виявлено не було. (а.с.4).
Факт вчинення правопорушення 26.11.2025 року підтверджується наступними матеріалами протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 524619 від 26.11.2025 року, довідкою з якої вбачається, що згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримав посвідчення водія, направлення на огляд водія транспортного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.11.2025 року в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду, відеозаписом з місця події, рапортом співробітника поліції.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі -ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 1.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.
Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, враховуючи відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є доведеним наданими суду доказами.
Правила дорожнього руху забезпечують безпеку громадян і їх порушення може призвести до тяжких наслідків.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В судовому засіданні, ОСОБА_1 припустив знаходження під впливом лікарських засобів, в ході відтворення відеоматеріалу, встановлено, що працівниками патрульної поліції, після стандартного огляду були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Співробітники патрульної служби, неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також наслідки відмови від проходження огляду.
Враховуючи викладене вище, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки,  ОСОБА_1 скоїв два адміністративні правопорушення, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), згідно ст.36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не отримував водійського посвідчення.
Поряд з тим, у законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.
Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.
Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме, права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа, на час вчинення адміністративного правопорушення, офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому. 
Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти наОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст.33, 130, 248,251,252,266-1,268,280,283 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 ( сімнадцять тисяч ) грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
Штраф має бути сплачений правопорушником на розрахунковий рахунок: UA168999980313020149000020001, код отримувача: 37874947, отримувач: ГУК у Харківській області, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000,00 грн.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 ( шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок на такі реквізити рахунку: рахунок UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ 37993783, МФО 899998, отримувач : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт з таблиці ставок судового збору 5.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя С.В. Клімова