Справа №442/7960/25 
Провадження №2/442/127/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді Гарасимків Л.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шулак Олена Ігорівна до Приватного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2024 по 01.08.2025 з врахуванням уточнених позовних вимог у розмірі 56 802.64 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що працює з 1998 року у ПАТ «СГХП «Полімінерал». Підприємство почало із затримкою, нерегулярно та не в повному обсязі виплачувати позивачу заробітну плату, внаслідок чого за період з 01.04.2024 по 01.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 56 802.64 грн.
Ухвалою від 28.10.2025 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
17.11.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач позов визнає частково та не заперечує з приводу стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 56 802.64 грн. згідно довідки №340 від 05.11.2025 про нараховану заробітну плату за квітень 2024 року по серпень 2025 року. 
20.01.2026 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме: в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з з 01.04.2024 по 01.08.2025 у розмірі 56 802.64 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, згідно довідки №340 від 05.11.2025 про нараховану заробітну плату за квітень 2024 року по серпень 2025 року. 
Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України - не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено і сторонами не заперечується, а відтак, доказуванню не підлягає, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем.
Позивач просить стягнути невиплачену заробітну плату за період з з 01.04.2024 по 01.08.2025 у розмірі 56 802.64 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Відповідач визнає вимоги позивача в тій частині, що підтверджується довідкою №340 від 05.11.2025 про нараховану заробітну плату за квітень 2024 року по серпень 2025 року. Розмір, зазначений у довідці, позивачем не спростовано, а навпаки підтримано.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.
Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
При цьому, відповідно до п. 6 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає і рішенні суду.
Враховуючи вищенаведене, вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.04.2024 по 01.08.2025 у розмірі, визначеному довідкою №340 від 05.11.2025 про нараховану заробітну плату за квітень 2024 року по серпень 2025 року в розмірі 56802.64 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів є підставною та підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування понесених витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд зазначає наступне.
Позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу майнового характеру стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 56 802.64 грн. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Отже, при подачі позову про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, позивач був звільнений від сплати судового збору в цій частині.
Як зазначено вище, ціна позову при зверненні до суду становила 56802.64 грн., а відтак, позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір, з врахуванням ціни позову, проте, як вказано вище, при подачі позову був звільнений від сплати судового збору. За таких обставин, оскільки позов задоволено частково, відповідач є юридичною особою, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 3328.00 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» ЄДРПОУ 05762281 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2024 по 01.08.2025 в розмірі 56802.64 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» ЄДРПОУ 05762281 в дохід держави 3328.00 грн. судового збору. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Сторони : 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал», ЄДРПОУ 05762281, адреса вул. Дрогобицька, 127, м. Стебник Львівської області.
Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2026

Суддя Л.І. Гарасимків