ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 954/302/24  Головуючий у 1-й інстанції Гончаренко О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/173/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.
Склярської І.В.,
секретаря Олійник К.О.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Нововоронцовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2025 року, ухвалене суддею Гончаренко О.В. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нововоронцовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, просить встановити факт родинних відносин між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як між племінницею та дядьком. В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік її рідної тітки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дівоче прізвище якої ОСОБА_4 . Він був зареєстрований та спільно проживав із дружиною за адресою: АДРЕСА_1 . Місцевою лікарнею м. Нова Каховка видано медичне свідоцтво про його смерть за місцем проживання від 21 грудня 2023 року. Для встановлення родинного зв`язку позивач позбавлена можливості збирати та додавати додаткові докази з урахуванням обставин, за яких на території України має місце військова агресія Російської Федерації із 24 лютого 2022 року, а в умовах військового стану застосувати такі додаткові джерела доказування як показання свідків, запити до державних органів реєстрації, БТІ, архівних установ, інших інституцій для одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, окрім доказів, до яких є доступ. Для вступу у спадок їй необхідно надати нотаріусу свідоцтво про смерть родича, однак через перебування на тимчасово окупованій території особисте звернення до органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту смерті і видачі відповідного свідоцтва тимчасово неможливе.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Нововоронцовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин - відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд виходив із того, що остання не є племінницею ОСОБА_2 , оскільки між ними відсутнє кровне (родове) споріднення, між ними існують відносини свояцтва.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, зазначаючи, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалено внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права. Просила його скасувати, ухвалити нове про задоволення заяви.
В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що без застосування будь-яких норм закону чи правових визначень суд виснував, що відсутність кровного (родового) споріднення не дає підстав для встановлення факту родинних зв`язків.
Вважає такий висновок суду незаконним та необґрунтованим з наступних підстав. Частиною 1 статті 7 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм.
Словникове значення слова "дядько" це брат батька або матері; чоловік тітки.
Діюче законодавство не містить імперативних вимог встановлювати виключно кровне (родове) споріднення чи близьке родство. Нотаріус , при оформленні спадщини, зважає на документи, що підтверджують факт саме родинних відносин, а не кровної спорідненості. Родинні ж відносини визначаються звичаєм, зафіксованим у довідкових чи наукових джерелах.
Аналогія закону вбачається і в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який також не містить вимогу надання доказів кровної спорідненості, а лише сімейних / родинних відносин.
Суд встановив факт, що заявниця є племінницею дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , між ними існують відносини свояцтва. Свояки чи племінниця дружини - є родичами. Однак суд цього в основу рішення не поклав, виходячи з власних висновків, а не з наведених визначень.
Оскільки чинне законодавство не містить норм чи визначень, що виключають рідну племінницю дружини, або чоловіка рідної тітки з переліку родичів, або що відносини свояцтва чи відсутність кровного споріднення створюють правові підстави для відмови у задоволенні заяви, це вказує на незаконність рішення.
Порушення процесуальних норм:
1. Судом порушено процесуальну вимогу преюдиційності судового рішення, визначену частиною 4 статті 82 ЦПК України, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, авторитету та неупередженості правосуддя (ч. 3 ст. 34 Конституції України).
Судом не враховано факти, встановлені у рішенні від 03 червня 2024 року Шевченківського районного суду м. Чернівці, який встановив як факт родинних зв`язків між заявницею та померлим ОСОБА_2 , так визначив їх різновид - дядько заявниці, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (абзац 7 стор. 3); ОСОБА_2 є чоловіком рідної тітки заявниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дівоче прізвище якої - ОСОБА_4 (абзац 9 стор. 3) ( справа № 727/5516/24). Заявниці для вступу у спадок необхідно надати нотаріусу свідоцтво про смерть дядька - ОСОБА_2 (абзац 4 стор. 6). Заявниця ОСОБА_1 є членом сім`ї померлого ОСОБА_2 …З матеріалів справи вбачається, що дітей в сім`ї ОСОБА_2 не було (абзаци 1-3 стор. 6).
Жоден із встановлених фактів в основу рішення не покладений та обґрунтовано не відхилений.
2 . Встановлення факту кровного (родового) споріднення, зокрема факту, що ОСОБА_2 є рідним дядьком заявниці не є предметом розгляду в цій справі, тому відсутні підстави з`ясовувати не важливу для розгляду справи обставину: «чи є заявниця і ОСОБА_2 близькими родичами».
3. Заявниця вказала, що встановлення факту родинних відносин їй необхідне для вступу у спадок. 
Частиною першою статті 1265 Цивільного Кодексу України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Встановлюючи факт, що має юридичне значення, підстави звернення до суду та юридичні наслідки встановленого факту родинних зв`язків між фізичними особами, суд мав виходити з правових норм, закріплених у статті 1265 ЦК України, яка також не вимагає доведення кровної спорідненості, а лише відносить заявницю до інших родичів без диференціації та слугує правовою підставою встановлення факту родинних відносин.
4. Резолютивна частина не містить висновків стосовно заявленої вимоги в частині встановлення відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як між племінницею та дядьком, звузивши обсяг заявлених вимог.
Порушено вимоги частини 2 статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
5. У порушення вимоги частини 5 статті 265 ЦПК України суд в резолютивній частині не виклав висновок про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.
За змістом вимог частини 5 статті 265 ЦПКУ в контексті змісту статті 1265 ЦК України суд можливо міг би відмовити у частині визнання відносин родичів як між рідною племінницею та рідним дядьком, але не мав підстав з урахуванням преюдиційного рішення у справі № 727/5516/24 відмовляти у встановленні факту, що вони - родичі. 
Просила суд рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2025 року скасувати, ухвалити нове про задоволення її заяви у повному обсязі.
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що не перешкоджає її розгляду.
В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає її розгляду у їх відсутність в порядку частини 2 статті 372 ЦПК України.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 визначено склад колегії суддів : головуючий (суддя- доповідач) ОСОБА_6 , судді Кутурланова О.В., Склярська І.В.
Ухвалою суду від 25.11.2025 апеляційну скаргу залишено без розгляду для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 12 січня 2026 року.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 30 грудня 2025 року здійснено заміну судді Кутурлановоі О.В., у зв`язку із виходом у відставку, на суддю Склярську І.В.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2024 року у справі № 727/5516/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком рідної тітки заявниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дівоче прізвище якої - ОСОБА_4 , що підтверджується такими документами та доказами, як: - свідоцтвом про народження заявниці ОСОБА_1 , Серії НОМЕР_1 , актовий запис №55 - із зазначенням імені її батька - ОСОБА_7 ; - копією паспорта батька заявниці - ОСОБА_7 , який є рідним братом ОСОБА_5 ; - свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 від 20.12.2023 р.; фотографіями спільного пам`ятника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.6), відомостями на пам`ятнику про тещу покійного - ОСОБА_10 (а.с.8, 14-15), а також фотографією спільної ділянки на кладовищі: теща покійного - ОСОБА_10 , її донька та його дружина - ОСОБА_11 та сам ОСОБА_12 .
Зі свідоцтва про народження та паспорта заявниці вбачається, що її батько ОСОБА_7 1933 року народження є рідним братом ОСОБА_5 , він же вказаний в архівних відомостях, як дитина ОСОБА_13 . 
Згідно архівної довідки Державного архіву Херсонської області батьки рідної тітки заявниці та її батька - ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які узяли шлюб 13.05.1913р. у місцевій церкві села Британи Каховської волості Дніпровського повіту Таврійської губернії. У документах архівного фонду Підвідділ записів актів громадянського стану (ЗАГС) виконавчого комітету Каховської районної ради робітничих, селянських і червоноармійських депутатів Одеської області у книзі ЗАГС Британської сільської ради за 1933 рік є актовий запис № 40 від 04 листопада 1933 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 . Батьки: ОСОБА_14 , 42 років, українець, будівельник у радгоспі Городній Велетень Херсонського району; ОСОБА_10 , 41 року , українка, домогосподарка. Місце постійного проживання батьків: село Британи Британської сільської ради Каховського району Одеської області. У матері перед цією дитиною дітей народилось дев`ять, з них живі на 1933 рік четверо.
Відео-огляд та фотографії погребіння від 20.12.2023 року містять відомості про те, що  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7) - поховані поруч, їм встановлено спільний пам`ятник, який розміщено на одній ділянці поруч з могилою матері ОСОБА_5 та батька заявниці - ОСОБА_10 , тобто її бабусі та тещі ОСОБА_2 .
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї (статті 1261-1265 ЦК України).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.
Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах.
У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого-шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг (родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення). До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення належать діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення - це діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 755/12382/17 (провадження № 61-19049св20), від 11 червня 2020 року у справі № 148/2025/17 (провадження № 61-39080св18), від 16 вересня 2019 року у справі № 204/5527/16-ц (провадження № 61-32011св18).
Згідно з правилами частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтувала вимоги заяви тим, що вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі ОСОБА_1 уточнила, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 відповідно до частини 1 статті 1265 ЦК України, тобто, у п`яту чергу.
Надані ОСОБА_1 суду докази свідчать про те, що не ОСОБА_2 , а його дружина - ОСОБА_15 є рідною сестрою батька заявниці - ОСОБА_7 та відповідно рідною тіткою заявниці, і остання не відноситься до кола спадкоємців, встановлених законом - п`ятої черги ( четвертого-шостого ступеня споріднення) після смерті ОСОБА_2 .
Наявні у справі свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, архівна довідка не підтверджують наявність родинних зв`язків між заявницею та спадкодавцем, племінниця батькової сестри ( тітки), яка була дружиною спадкодавця не входить до кола спадкоємців за законом.
Враховуючи, що закон пов`язує встановлення юридичного факту із набуттям, зміною, припиненням прав та обов`язків особи, а такі у заявниці відсутні та встановивши, що заявниця не надала суду належні та достатні докази на підтвердження факту її кровної спорідненості зі спадкодавцем ОСОБА_2 , а саме, те, що він є її рідним дядьком, а вона - його племінницею, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що чинне законодавство не містить норм чи визначень, що виключають рідну племінницю дружини, або чоловіка рідної тітки з переліку родичів, а відносини свояцтва чи відсутність кровного споріднення не створюють правових підстав для відмови у задоволенні заяви підлягають відхиленню, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють правовідносини, що виникли у даній справі.
Аналіз норм права, що регулюють питання спадкування за законом та черговості спадкування свідчать, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такий юридичний факт, як родинні відносини - кровна спорідненість, тому встановлення факту "родства", як зазначає заявниця, між нею і померлим ОСОБА_2 не створюють юридичних наслідків у вигляді спадкування за законом. 
З огляду на зазначене безпідставним є посилання ОСОБА_1 на те, що встановлення факту кровного (родового) споріднення, зокрема факту, що ОСОБА_2 є рідним дядьком заявниці не є предметом розгляду в цій справі.
Посилання заявниці у скарзі на те, що судом порушено норми процесуального права, а саме частини 4 статті 82 ЦПК України, не взяття до уваги судом обставин, встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2024 у справі № 727/5516/24 підлягають відхиленню, оскільки не спростовують висновків суду про недоведеність заявницею відносин кровного споріднення між нею і ОСОБА_2 . Встановлення ж факту "родства" між заявницею і ОСОБА_2 не є юридичним фактом, оскільки не породжує права заявниці на спадкування після смерті останнього.
Доводи скарги про порушення судом вимог частини 2 статті 264 та частини 5 статті 265 ЦПК України підлягають відхиленню, оскільки спростовуються змістом судового рішення, зокрема, його резолютивної частини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладено у мотивувальній частині рішення суду, та зводяться до суб`єктивного тлумачення заявницею норм матеріального права, переоцінки доказів, незгоди з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, з дня складання повного рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.
Повний текст складено 12.01.2026.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді :      В.В. Майданік

І.В. Склярська