Справа № 187/26/26

3/0187/7/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України
09 лютого 2026 року селище Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 552983 від 28.12.2025, згідно якого 28.12.2025 об 11-10 годині в с. Куліші, а/д СО41206 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мазда СХ-5» н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та здійснила наїзд на перешкоду, а саме гілку дерева. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ДПР) та вчинення правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала факт правопорушення пояснивши, що 28.12.2025 близько 11-00 годині керуючи автомобілем «Мазда СХ-5 в с. Куліші вона була вимушена різко змінити напрям свого руху праворуч до краю проїзної частини з метою уникнення зіткнення з автомобілем, який рухався їй на зустріч і виїхав на її смугу руху та продовжував рух в некерованому стані (в стані заносу). Вважає що винною в ДТП є саме водій зустрічного автомобіля, що несподівано створив для неї перешкоду у русі. 
ОСОБА_2 в судовому засіданні даючи пояснення зазначила, що 28.12.2025 в с. Куліші керований нею автомобіль «Toyota RAV4» занесло на зустрічну смугу руху де рухався автомобіль Мазда СХ-5. Вона відразу повернулася на свою смугу руху, а водій автомобіля Мазда СХ-5 не гальмуючи вирішила їхати праворуч та виїхала за межі дороги де об гілку дерева пошкодила автомобіль. Вважає, що водій автомобіля Мазда СХ-5 повинна була зупинити автомобіля для уникнення зіткнення.
Суд, заслухавши ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи виходить з наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Судом досліджено протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 552983 від 28.12.2025, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено наступне: 28.12.2025 об 11-10 годині в с. Куліші, а/д СО41206 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мазда СХ-5» н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та здійснила наїзд на перешкоду, а саме гілку дерева. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР – ін. порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку. Відповідальність передбачена: ст. 124 КУпАП.
Крім того, судом досліджено схема місця ДТП з фото таблицями, на якій відображено розташування автомобілів «Мазда СХ-5» н.з. НОМЕР_1 і «Toyota RAV4» н.з. НОМЕР_2 , місце наїзду і сліди з`їзду.
Судом досліджено відеозапис з відеореєстратора встановленого в автомобілі Мазда СХ-5 де відображено подія виїзду автомобіля Toyota RAV4 на смугу руху автомобіля Мазда СХ-5, рух по даній смузі і повернення на свою смугу руху в безпосередній близькості до передньої частини автомобіля Мазда СХ-5. Відображено зменшення швидкості руху і зміна напрямку руху автомобілем Мазда СХ-5 праворуч до краю проїзної частини.

Перевіряючи дії ОСОБА_1 в контексті порушення вимог п.10.1 ПДР України , суд виходить з наступного. 
Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Склад правопорушення визначеного ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
При цьому, відповідно до положень п. 1.4 і п. 1.5. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
За визначеннями термінів, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку

Отже, ОСОБА_1 , рухаючись в межах своєї смуги руху, була вправі розраховувати на те, що будь-який інший водій, у тому числі водій транспортного засобу, який рухається їй на зустріч буде дотримуватись вимог ПДР.
До того ж, коли дорожньо-транспортна пригода сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми закону особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Уповноважена особа, при складенні даного протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не визначила черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв і не перевірила, чи не вчинено ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху вимушено, через створення аварійної обстановки іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд оцінивши вищевказані докази в своїй сукупності приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, того факту, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мазда СХ-5 в с. Куліші допустила порушення вимог п.10.1 ПДР України, що спричинило механічні пошкодження автомобіля. 
Натомість, на переконання суду остання належно реагувала на дорожню обстановку і небезпеку для руху у вигляді автомобіля Toyota RAV4, який в результаті заносу виїхав на її смугу руху і в такому стані рухався по її смузі руху створивши умови за яких без гальмування і різкої зміни руху водієм ОСОБА_1 праворуч уникнути зіткнення автомобілів було неможливо. Тобто, не надаючи правової оцінки дій водія ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що зміна напрямку руху водієм ОСОБА_1 було вимушено, а тому виключається її відповідальність за порушення ПДР.
Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, суд приходить до висновку, що дану адміністративну справу слід закрити в зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В : 
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 552983 від 28.12.2025 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодекс України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя:	  	В. О. Говоруха