П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/8131/25 
Головуючий у І інстанції: Перекупка І.Г. 
Суддя-доповідач: Курко О. П. 
20 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо протиправних дій посадових осіб, а саме оголошення в розшук та внесення до реєстру «Оберіг», 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо протиправних дій посадових осіб, а саме оголошення в розшук та внесення до реєстру «Оберіг».
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (жалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо протиправних дій посадових осіб, а саме оголошення його, ОСОБА_1 в розшук та внесення до реєстру «Оберіг». В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до інформації, отриманої через додаток «Резерв +», у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») наявна позначка про його розшук, ініційована ТЦК з 24.03.2025 року за нібито вчинення адміністративного правопорушення за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію). Згідно з відповіддю ТЦК від 22.07.2025 р. на адвокатський запит, поданий в його, ОСОБА_1 інтересах, 28.02.2025 р. ТЦК надіслав ОСОБА_1 повістку № 4223274 (відправлення № 0610235555096 через АТ «Укрпошта») на «зареєстроване місце проживання» для явки 13.03.2025 р. о 09:00 год. Повістка повернулася до ТЦК 29.03.2025 р. через «відсутність одержувача за вказаною адресою». На підставі цього ТЦК вніс позначку про його розшук до реєстру «Оберіг» та направив звернення №Е1743611 від 24.03.2025 р. до Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області із проханням про його розшук і доставлення.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду вказаної позовної заяви Житомирським окружним адміністративним судом розглянуто позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії. (Справа № 240/18713/25).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів.
Відповідно до ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Наведений у ч.1 ст.20 КАС України перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, є вичерпним.
Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КУпАП через неналежне оповіщення та відсутність протоколу про адміністративне правопорушення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 припинити будь-які дії, спрямовані на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КУпАП, у тому числі закрити провадження (якщо воно існує) або утриматися від його відкриття.
При цьому, згідно матеріалів справи, позивач не притягувався до адміністративної відповідальності. Фактично ним оскаржуються дії відповідача, спрямовані (як вважає ОСОБА_1 ) на притягнення його до адміністративної відповідальності.
Виходячи з визначеного позивачем предмету спору, суб`єктного складу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана справа віднесена до предметної юрисдикції окружних адміністративних судів відповідно до ч.2 ст.20 КАС України.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що дана справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом.
Разом з тим, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 по справі "Сокуренко і Стригун проти України", в якому суд зазначив, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі "Zand v. Austria" визначено, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів".
Згідно з ч.1 ст.318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано всіх обставин справи у зв`язку з чим порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2025 року скасувати.
Справу направити на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.