ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року	справа № 380/22731/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТРАКТ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТРАКТ» до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №47032/13-01-07-06 від 13.10.2025, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “АТРАКТ” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 246000,00 грн, що включає 197700,00 грн за податковими зобов`язаннями, 48300,00 грн за штрафними санкціями;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №47034/13-01-07-06 від 13.10.2025, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “АТРАКТ” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 437083,00 грн, що включає 349667,00 грн за податковими зобов`язаннями, 87416,75 грн за штрафними санкціями
В обґрунтування позову вказав, що в основу спірних податкових повідомлень-рішень покладені висновки про нереальність господарських операцій ТОВ «АТРАКТ» із контрагентами: ТОВ «МАКСБУДРЕМ» (42614231) за період вересень, жовтень 2019 року, ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» (34821164), за період листопад 2021 року, які зроблені за рахунок аналізу поданої податкової звітності, відповідно до інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної фіскальної служби (АС «Податковий блок»: АІС «Облік податків і платежів»; АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних»; Єдиний реєстр податкових накладних; картка платника податків (відомості щодо податкової історії); Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України (АС співставлення ПЗ і ПК). Щодо встановлених порушень вказав, що договір підряду №01/110919 від 11.09.2019, укладений між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не містить такого положення. Зазначив, що проектно-кошторисна документація затверджувалась в рамках договору підряду на будівництво нежитлових приміщень №01/260719 від 26.07.2019, укладеним між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «ЮРОМАШ», копія якого надавалася до перевірки. Також зазначив, що ТОВ «АТРАКТ» залучило ТОВ «МАКСБУДРЕМ» на правах субпідрядника до виконання робіт для ТОВ «ЮРОМАШ», залишаючись відповідальним перед останнім. ТОВ «АТРАКТ» самостійно здійснювало контроль за дотриманням проектно кошторисної документації під час виконання всього комплексу робіт на об`єкті (не лише тієї частини, яка виконувалась ТОВ «МАКСБУДРЕМ»).
Повідомив, що відповідно до ст. 9 ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції тощо. , та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції І договір, і акти виконаних робіт підписані та скріплені печатками товариств контрагентів, сторони правочину не заперечують його вчинення та такий договір не визнавався недійсним у судовому порядку. Відтак у інспекторів під час перевірки не було розумних підстав висловлювати сумніви щодо реальності вчиненого договору.
Зазначив, що акти приймання виконаних робіт дозволяють ідентифікувати дату їх підписання, що свідчить про помилковість висновків контролюючого органу про наявність порушень у цій частині. Стверджує, що у позивача наявна достатня кількість найманих працівників для ведення господарської діяльності, а також позивач не може впливати на офіційне працевлаштування працівників у компаніях-контрагентах, що означає, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» могло залучати додаткових працівників до виконання робіт, проте не вносити їх до відповідної звітності. Вважає також, що обставина, що контрагент платника податків - ТОВ «МАКСБУДРЕМ» здійснює свою діяльність на території різних областей жодним чином не може свідчити про нереальність конкретних господарських відносин, які стосуються конкретно ТОВ «АТРАКТ». Позивач вказав, що не може нести відповідальність за сумлінність ведення податкового та бухгалтерського обліку своїми контрагентами, за дотримання ними вимог чинного законодавства, тощо. Стверджує, що обставини припинення діяльності ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не мають жодного відношення до періоду перевірки, оскільки відповідно до відомостей ЄДРЮРФОПГФ датою припинення є 09.10.2020, тобто через рік після виконання робіт для ТОВ «АТРАКТ».
Щодо господарських відносин із ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» вказав, що роботи, погоджені сторонами в укладених договорах виконані повністю, у ТОВ «АТРАКТ» зауважень щодо якості та обсягу виконаних робіт немає, про що складено відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт. Зазначив, що жодної передачі матеріалів від ТОВ «АТРАКТ» до ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» не відбувалося, оскільки роботи виконувались з матеріалів Підрядника (ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД»), що виключає оформлення відповідних актів прийому-передачі. Обставини припинення діяльності ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» не мають жодного відношення до періоду перевірки, оскільки відповідно до відомостей ЄДРЮРФОПГФ датою припинення є 15.05.2024, тобто через 2,5 роки після виконання робіт для ТОВ «АТРАКТ».
Звернув увагу на те, що податкові накладні виписані контрагентами для ТОВ «АТРАКТ», на суму ПДВ були належним чином зареєстровані в ЄРПН і жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося. Тому звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою судді від 24.11.2025 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що ТОВ «АТРАКТ» документально оформлено придбання будівельних, будівельно-монтажних робіт у ТОВ «МАКСБУДРЕМ» (42614231) за вересень, жовтень 2019 року та ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» (34821164) за листопад 2021 року, зазначені господарські операції фактично не відбувались. У зв`язку з цим, оформлені податкові накладні, акти виконаних робіт не мають юридичної сили первинних документів, відповідно, ТОВ «АТРАКТ» неправомірно відображено у регістрах бухгалтерського та податкового обліку обліку взаємовідносини ТОВ «МАКСБУДРЕМ» та ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД». ТОВ «АТРАКТ» укладено із ТОВ "МАКСБУДРЕМ" договір підряду від 11.09.2019 № 01/110919, згідно якого ТОВ «АТРАКТ» – «Замовник», а ТОВ "МАКСБУДРЕМ" – «Підрядник». Відповідно до умов договорів ТОВ "МАКСБУДРЕМ" виписано та зареєстровано в ЄРПН на адресу ТОВ «АТРАКТ» податкові накладні на загальну суму ПДВ – 214666,7 грн із номенклатурою земляні роботи. До перевірки ТОВ «АТРАКТ» представлено акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3). Зазначив, що ГУ ДПС у Львівській області відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.12.2019 №1165, 24.04.2020 року було прийнято рішення про відповідність ТОВ «МАКСБУДРЕМ» критеріям ризиковості платника податку. Вказав, що у договорах зазначено, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» зобов`язується виконати будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації. Однак, до перевірки не надано проектно-кошторисної документації; у актах приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідках про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) не ідентифіковано осіб із сторони підрядника (ТОВ «МАКСБУДРЕМ»), якими підписано зазначені документи; в актах приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) відсутня інформація щодо дати їх складання.
Вважає, що відповідно до представлених актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) загальні витрати труда робітників за вересень 2019 року становить – 2 569,36 люд/год., жовтень 2019 року – 291,01 люд/год. Враховуючи, що остання дата підписання акту виконаних робіт (згідно довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3)) за вересень 2019 року – 30.09.2019, фактична кількість робочих днів «виконання робіт» з 01.09.2019 по 30.09.2019 становить 21 робочий день. Враховуючи, що остання дата підписання акту виконаних робіт (згідно довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3)) за жовтень 2019 року – 31.10.2019, фактична кількість робочих днів «виконання робіт» з 01.10.2019 по 31.10.2019 становить 21 робочий день. Таким чином, при восьмигодинному робочому дні для виконання обсягу робіт, зазначеному у актах приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) необхідна кількість людей становить: за вересень 2019 року – 16 чол. (2 569,36)/(21х8); за жовтень 2019 року – 2 чол. (291,01)/(22х8). Відповідно до поданого ТОВ «МАКСБУДРЕМ» звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за вересень-жовтень 2019 року чисельність працівників становила – 12 осіб. Крім цього, відповідно до бази даних ДПС України ІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «МАКСБУДРЕМ» при даній кількості трудових ресурсів задекларовано операції з реалізації робіт (послуг) для значної кількості СГД, які знаходяться на обліку у різних областях України (на об`єктах у Львівській, Київській, Харківській, Полтавській, Вінницькій, Дніпровській, Івано-Франківській областях) та територіально віддалені один від одного, зокрема: у вересні 2019 року для 41 СГД на загальну суму 74 848 074 грн., в т.ч. ПДВ – 12 474 679 грн.; у жовтні 2019 року для 43 СГД на загальну суму 64 804 536 грн., в т.ч. ПДВ – 10 800 756 грн.
Зазначив, що в ході проведення перевірки, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт, встановлено, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» задекларовано виконання робіт для ТОВ «АТРАКТ» при виконанні яких необхідна відповідна спеціалізована техніка. Однак, відповідно до поданої звітності у ТОВ «МАКСБУДРЕМ» відсутні основні засоби (необхідна спеціалізована техніка). Крім цього, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність у ТОВ «МАКСБУДРЕМ» операцій із придбання послуг оренди техніки. Крім цього, в ході проведення перевірки за результатами проведеного аналізу даних ІТС «Податковий блок» та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не здійснювало залучення інших суб`єктів господарювання до виконання даних робіт. Протягом відповідних періодів, ТОВ «МАКСБУДРЕМ» декларує операції із придбання у значних обсягах бензину, дизельного пального, запчастин до транспортних засобів, шин та ін. Таким чином, ТОВ «МАКСБУДРЕМ» здійснює маніпуляцію податковою звітністю, формуючи податковий кредит та витрати за рахунок придбання товарів, які не реалізовуються та за своєю специфікою не можуть використовуватися в будівельно-монтажних роботах, що в подальшому дає змогу формувати податкові зобов`язання для третіх осіб та мінімізувати сплату податків.
Звернув увагу на те, що згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва по справі №752/16969/20 від 05.03.2021 встановлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №42020000000001485 від 11.08.2020, за ст.ст.212, 205-1 КК України ряд суб`єктів господарювання в період з 2017 року по 2021 рік ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах при проведенні господарських операцій із рядом СПД, в тому числі ТОВ «МАКСБУДРЕМ» та умисного внесення в документи таких підприємств неправдивих відомостей для проведення державної реєстрації. Таким чином зібрані матеріали кримінального провадження свідчать про реєстрацію суб`єкта господарювання ТОВ «МАКСБУДРЕМ» без реальної мети здійснення господарської операції та лише документальне оформлення таких операцій, тобто надання послуг з мінімізації податку на додану вартість та податку на прибуток.
Відповідно до бази даних ДПС України ІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" при наявній кількості трудових ресурсів задекларовано операції з реалізації робіт (послуг) для значної кількості СГД, які знаходяться на обліку у різних областях України, та територіально віддалені один від одного (Львівській, Харківській, Київській, Тернопільській, Івано-Франківській і ін. областях), зокрема:– у листопаді 2021 року задекларовано операції з реалізації робіт для 36 СГД на загальну суму 50 428 470 грн., в т.ч. ПДВ – 8 404 745 грн. В наданому до перевірки акті виконаних робіт від 30.11.2021, зазначено, що проведено роботи по виготовленню та монтажу огородження балконів, проте не зазначено об`ємів виготовлення та монтажу, використаних матеріалів. Відповідно до умов договорів роботи виконуються з матеріалів, інструментів, обладнання та робочою силою ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД". Актів прийому-передачі будівельних матеріалів від ТОВ «АТРАКТ» до ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" не надано. Встановлено, що ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" при виконанні робіт декларує операції з придбання оливи, запчастин до транспортних засобів, вживаного взуття, декоративних товарів, штучної трави в значних обсягах, які за своєю специфікою не використовуються в задекларованих роботах. Аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" здійснює маніпуляцію податковою звітністю, формуючи податковий кредит та витрати за рахунок придбання товарів, які не реалізовуються, що в подальшому дає змогу формувати податкові зобов`язання для третіх осіб та мінімізувати сплату податків. В ході проведення перевірки, під час проведеного аналізу наявних у ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" трудових ресурсів: з однієї сторони – незначна кількість працюючих (працівників робочих будівельних спеціальностей) та з другої сторони – значний обсяг фактично оформлених ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" операцій з придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями. Тому відповідач вважає, що ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" не могло фактично здійснювати вищенаведені господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, недостатньої чисельності трудових ресурсів та відсутності будівельних матеріалів, необхідних для здійснення даних робіт. З урахуванням зазначеного, перевіркою встановлено не підтвердження факту придбання ТОВ «АТРАКТ» у ТОВ "МАКСБУДРЕМ" (42614231) за період вересень, жовтень 2019 року та ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" (34821164) за період листопад 2021 року робіт. Таким чином, в первинних документах, виписаних ТОВ "МАКСБУДРЕМ" (42614231) та ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" (34821164) для ТОВ «АТРАКТ» зазначені господарські операції, які фактично не відбувались. У зв`язку з чим, вони (податкові та видаткові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, відповідно ТОВ «АТРАКТ» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів. Враховуючи вищенаведене перевіркою не підтверджується факт здійснення операцій ТОВ «АТРАКТ» із ТОВ "МАКСБУДРЕМ" (42614231) у періоді вересень, жовтень 2019 року на загальну суму 1 288 000 грн., в т.ч. ПДВ – 216 666,67 грн. та із ТОВ "ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД" (34821164) в листопаді 2021 року на загальну суму 810 000 грн., в т.ч. ПДВ – 135 000 грн. ТОВ «МАКСБУДРЕМ» та ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» не могли фактично здійснювати вищенаведені господарські операції, тобто будівельні, будівельно-монтажні роботи з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності необхідних працівників, трудових ресурсів відповідної кваліфікації для виконання даного виду робіт, наявності необхідного обладнання (основних засобів), а також дозвільних документів для виконання такого виду робіт (спеціальні допуски, сертифікати, інші). Просив у задоволенні позову відмовити.
Суд вивчив матеріали справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та встановив таке.
ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АТРАКТ» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «МАКСБУДРЕМ» (42614231) за період вересень, жовтень 2019 року, ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» (34821164), за період листопад 2021 року, та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств.
За результатами такої перевірки було складено акт №41732/13-01-07-06/39262890 від 12.09.2025.
Актом констатовано порушення ТОВ «АТРАКТ» п.5, п.6, п.7, п.9 П(С)БО 16 «Витрати», п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на загальну суму 197 700,00 грн., в т.ч. за 2019 рік на суму 193200,00 грн., за 2021 рік на суму 4500,00 грн; п.198.1, п.198.2, п.198.3, п198.6, ст.198, п.200.1, п.200.2, 200.4 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість (показник рядка 18 Декларації) на загальну суму 349667 грн, в т.ч. за вересень 2019 року на суму 113500 грн, за жовтень 2019 року на суму 101 167 грн., за листопад 2021 року на суму 135000,00 грн.
На підставі акту перевірки 13.10.2025 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято: податкове повідомлення-рішення форми «Р» №47032/13-01-07-06, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на двісті сорок шість тисяч гривень, з яких сто дев`яносто сім тисяч сімсот грн. – за податковими зобов`язаннями, сорок вісім тисяч триста – за штрафними санкціями, а також податкове повідомлення-рішення форми «Р» №47034/13-01-07-06, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 437083,75 грн (з них 349667,00 грн основне зобов`язання та 87416,75 грн штрафні санкції).
Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд керується таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі ПК України).
Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Положеннями пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
За змістом пунктів 77.6-77.9 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Позивачем не оскаржується дотримання контролюючим органом порядку проведення перевірки. 
В силу вимог статті 198 Податкового кодексу України (тут і далі законодавство в редакції, яка діяла на час існування спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: 
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3. статті 198).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6.статті 198).
В силу вимог статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За правилами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладним і факт внесення їх до Реєстру в строки визначені для складання та подання податкової звітності з ПДВ.
У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ТОВ «АТРАКТ» до податкових декларацій з ПДВ за відповідні періоди, які були прийняті податковим органом без жодних зауважень і заперечень.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 затверджено, зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким передбачено автоматизований моніторинг відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків (тут і далі, у редакції, яка діяла на час існування спірних правовідносин)
За пунктом 3 цього Порядку, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування:
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/ розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 
3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D= S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
За правилами пунктів 4-6 Порядку, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
В силу вимог пунктів 10-11 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
За результатами надання платником податків пояснень та копій документів, контролюючим органом приймається одне з двох рішень: про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або про відмову в реєстрації.
Податкові накладні виписані контрагентами для ТОВ «АТРАКТ», на суму ПДВ були належним чином зареєстровані в ЄРПН і жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося.
Як, наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкових накладних виписаних контрагентами-постачальниками, то податковий кредит позивача вважається таким, що сформований правомірно, на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.
Щодо встановлених в акті від 12.09.2025 № 41732/13-01-07-06/39262890 порушень, суд враховує таке.
Щодо господарських відносин із ТОВ «МАКСБУДРЕМ».
11 вересня 2019 року між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «МАКСБУДРЕМ» було укладено Договір №01/110919, згідно умов якого ТОВ «МАКСБУДРЕМ» зобовязувалося виконати підготовчі будівельно-земляні, будівельні роботи на території ТОВ «ЮРОМАШ» в с.Ямпіль Пустомитівського району, Львівської області, в максимально стислі терміни та з мінімальними витратами.
По факту виконаних робіт сторонами складено Акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 288 000,00 грн. Станом на 31.12.2019 ТОВ «АТРАКТ» оплатило у повному обсязі виконані роботи, що підтверджується платіжними дорученнями №133 від 11.09.2019, №139 від 13.09.2019, №144 від 25.09.2019, №158 від 30.09.2019, №157 від 30.09.2015, №164 від 08.10.2019, №175 від 17.10.2019, №180 від 23.10.2019, №188 від 28.10.2019, №198 від 14.11.2019, №212 від 23.12.2019.
Контролюючим органом вказано, що у договорах зазначено, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» зобов`язується виконати будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації. Однак до перевірки не надано проектно-кошторисної документації.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що договір підряду №01/110919 від 11.09.2019, укладений між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не містить такого положення Проектно-кошторисна документація затверджувалась в рамках договору підряду на будівництво нежитлових приміщень №01/260719 від 26.07.2019, укладеним між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «ЮРОМАШ», копія якого надавалася до перевірки.
Відповідно до ст. 838 ЦК України Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Аналогічне положення зафіксоване в п. 2.2. Договору, укладеного між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «ЮРОМАШ».
ТОВ «АТРАКТ» залучило ТОВ «МАКСБУДРЕМ» на правах субпідрядника до виконання робіт для ТОВ «ЮРОМАШ», залишаючись відповідальним перед останнім.
Відповідно до ст. 849 ЦК України Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. ТОВ «АТРАКТ» самостійно здійснювало контроль за дотриманням проектно кошторисної документації під час виконання всього комплексу робіт на об`єкті.
Відповідач в акті вказав, що у актах приймання виконаних будівельних робіт та довідках про вартість виконаних будівельних робіт не ідентифіковано осіб зі сторони підрядника (ТОВ «МАКСБУДРЕМ»), якими підписано зазначені документи.
У договорі, укладеному з ТОВ «МАКСБУДРЕМ», зазначено, що такий підписаний директором Ткачуком Тарасом Ігоровичем, а підписи, проставлені у договорі та актах виконаних робіт/довідках є ідентичними. Всі акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість містять відтиск печатки та підпис ОСОБА_1 – і ці підписи є ідентичними підпису Підрядника у Договорі.
Відповідно до ст. 9 ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
І договір, і акти виконаних робіт підписані та скріплені печатками товариств контрагентів, сторони правочину не заперечують його вчинення та такий договір не визнавався недійсним у судовому порядку. Відтак у інспекторів під час перевірки не було розумних підстав висловлювати сумніви щодо реальності вчиненого договору.
Щодо висновків про те, що в актах приймання виконаних робіт відсутня інформація щодо дати їх складення, суд враховує таке.
Відповідно до п. 3.18 Правил визначення вартості будівництва Кошторис, який визначає вартість виконаних будівельних робіт за період, встановлений у договорі (щомісячно, за етап тощо). Складається за примірною формою № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та примірною формою № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт.
Форми № КБ-2в та № КБ-3 складаються одночасно, оскільки КБ-2в показує фактичне виконання робіт за період, а КБ-3 надає загальну вартість цих робіт.
Таким чином, дата складення Акту виконаних робіт КБ-2 та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 зазначена в останній, а відтак дає змогу ідентифікувати дату господарської операції.
Суд також враховує, що ТОВ «АТРАКТ» не мало змоги впливати на внутрішні трудові процеси в ТОВ «МАКСБУДРЕМ», так само, як ТОВ «АТРАКТ» невідомо, на яких умовах працювали наймані працівники у кількості 12 осіб чи більше. Проте, для прикладу, навіть за умови роботи цих працівників на умовах 10 годинного робочого дня, цієї кількості працівників є більше, ніж достатньо для надання послуг у вересні (у жовтні така кількість працівників перевищує необхідну на 10 осіб). По-друге, ТОВ «АТРАКТ» не може впливати на офіційне працевлаштування працівників у компаніях-контрагентах, що означає, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» могло залучати додаткових працівників до виконання робіт, проте не вносити їх до відповідної звітності. Таким чином, доводи відповідача про те, що чисельність працівників ТОВ «МАКСБУДРЕМ» в період вересень, жовтень 2019 року становила 12 осіб, що недостатньо для надання такого обсягу робіт суд оцінює критично.
Також суд погоджується з доводами позивача про те, що ТОВ «АТРАКТ» не може впливати на вибір своїх контрагентів щодо того, з якими СГД співпрацювати і в якому географічному ареалі. Зрештою, будь-який СГД не обмежений в праві залучати до виконання робіт чи надання послуг субпідрядників, які мають необхідну матеріально-технічну базу та представництво на певній адміністративно-територіальній одиниці. Та обставина, що контрагент платника податків - ТОВ «МАКСБУДРЕМ» здійснює свою діяльність на території різних областей жодним чином не може свідчити про нереальність конкретних господарських відносин, які стосуються конкретно ТОВ «АТРАКТ».
Щодо залучення спецтехніки, то не може свідчити про нереальність господарських операцій з боку ТОВ «МАКСБУДРЕМ». Контрагенти ТОВ «МАКСБУДРЕМ» могли в порушення законодавства не задекларувати придбання таких послуг. Однак такі дії ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не можуть ставити під сумнів господарські операції з ТОВ «АТРАКТ». Крім того, як зазначає контролюючий орган в Акті перевірки, ТОВ «МАКСБУДРЕМ» декларує операції із придбання у значних обсягах бензину, дизельного пального, запчастин..», що все-таки свідчить про використання такої техніки. Більше того, в самому Акті перевірки вказано, що ТОВ «МАКСБУДРЕМ» «Основні засоби – звітність не подано». Таким чином, незрозуміло, за яких підстав контролюючий орган в своєму Акті робить висновок про «відсутність основних засобів», адже неподання інформації про основні засоби не свідчить про їх відсутність. ТОВ «АТРАКТ» не може нести відповідальність за сумлінність ведення податкового та бухгалтерського обліку своїми контрагентами, за дотримання ними вимог чинного законодавства, тощо.
Крім того, обставини припинення діяльності ТОВ «МАКСБУДРЕМ» не мають жодного відношення до періоду перевірки, оскільки відповідно до відомостей ЄДРЮРФОПГФ датою припинення є 09.10.2020, тобто через рік після виконання робіт для ТОВ «АТРАКТ». Аналогічні пояснення стосуються і твердження про анулювання статусу платника ПДВ.
Щодо господарських відносин із ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД», суд враховує таке.
16 листопада 2021 року між ТОВ «АТРАКТ» і ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» укладено Договір підряду №01/211112, згідно умов якого ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» зобов`язалося виконати будівельно-монтажні роботи по виготовленню металевих конструкцій на об`єкті «Будівництво офісного центру з трансформаторною підстанцією зі знесенням існуючих будівель та споруд на вул. Хімічній, м. Львів в максимально стислі терміни та з мінімальними витратами.
12 листопада 2021 року між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» укладено договір підряду №01/211112, згідно умов якого ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» зобов`язувалося виконати будівельно-монтажні роботи по виготовленню металевих конструкцій на об`єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку №2 з вбудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею на вул.Залізничній, 7 м.Львів в максимально стислі терміни та з мінімальними витратами. 
30 листопада 2021 року між ТОВ «АТРАКТ» та ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» укладено Договір №05/211130, згідно умов якого ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» зобов`язалося виконати будівельно-монтажні роботи по виготовленню металевих конструкцій по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку №2 з вбудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею на вул.Залізничній, 7 м. Львів в максимально стислі терміни та з мінімальними витратами.
Податкові накладні виписано на авансові платежі, а саме: ТОВ «АТРАКТ» перерахувало на користь ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» кошти в сумі 810 000,00 грн., в т.ч. ПДВ – 135 000,00 грн., згідно платіжних доручень від 19.11.2021№404 на суму 351000 грн., від 30.11.2021 №432 на суму 249 000 грн., від 30.11.2021 №431 на суму 210000,00 грн.
Роботи, погоджені сторонами у вищезазначених договорах виконані повністю, у ТОВ "АТРАКТ" зауважень щодо якості та обсягу виконаних робіт немає, про що складено відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі ст. 839 ЦК України Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
У Договорі, укладеному між ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» та ТОВ «АТРАКТ» йдеться, що Замовник доручає виконати будівельно-монтажні роботи по виготовленню металевих конструкцій в максимально стислі терміни з мінімальними витратами. Підрядник здійснює власними силами поставку необхідних для виконання усіх передбачених цим Договором робіт матеріалів.
Таким чином, жодної передачі матеріалів від ТОВ «АТРАКТ» до ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» не відбувалося, оскільки роботи виконувались з матеріалів Підрядника (ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД»), що виключає оформлення відповідних актів прийому-передачі.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що обставини припинення діяльності ТОВ «ЄВРОПРОЕКТШЛЯХБУД» не мають жодного відношення до періоду перевірки, оскільки відповідно до відомостей ЄДРЮРФОПГФ датою припинення є 15.05.2024, тобто через 2,5 роки після виконання робіт для ТОВ «АТРАКТ».
Отже, усі вищевказані документи були надані як і до перевірки так і до суду, взаємовідносини не заперечуються й податковим органом у акті перевірки. Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 
Враховуючи, що спірні господарські операції позивача з наведеними вище контрагентами підтверджені належними первинними документами, зокрема, договорами, податковими накладними, видатковими накладними, актами наданих послуг (приймання-передачі), суд не може погодитися з доводами податкового органу про безтоварність таких операцій. Твердження контролюючого органу про те, що контрагенти позивача не мали достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарських операцій, суд відхиляє, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення контрольних заходів щодо постачальників позивача та дослідження первинних документів. Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 13.08.2020 у справі № 520/4829/19, від 21.10.2020 у справі № 140/1845/19 згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Щодо посилання відповідача на відсутність реального характеру спірних господарських операцій, з огляду на ненадання позивачем окремих документів на підтвердження їх здійснення та наявність недоліків у їх оформленні, суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Необхідно зазначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена.
Крім того, не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах.
Подібні висновки міститься в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №804/939/16, від 26.06.2018 у справі №826/3006/14, від 06.11.2018 у справі № К/9901/3443/18, від 23.03.2023 у справі № 640/861/19.
Поряд із цим, Верховний Суд бере до уваги, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.01.2018у справі №К/9901/873/18, від 23.03.2023 у справі № 640/861/19.
Усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні помилки в оформленні первинних документів самі по собі не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 вказала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Також суд враховує, що наявна у контролюючого органу податкова інформація про не підтвердження ланцюгу постачання послуг, які реалізовувалися контрагентами позивача у періоді, що перевіряється, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме ТзОВ «АТРАКТ» податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від їх господарських та виробничих можливостей.
Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставки, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Верховний Суд у постановах від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20, від 04.10.2022 у справі № 320/5886/18 зазначав, що порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг), якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
У свою чергу, податковим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
При цьому, податкова інформація не є носієм доказовості про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому не може бути підставою вважати правочин нікчемним. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо наявності кримінального провадження у контрагента позивача (№ 42020000000001485), суд зазначає, що сама по собі інформація про наявність зареєстрованого кримінального провадження не може свідчити про нереальність господарських операцій та податковий орган не може використовувати таку інформацію для донарахування грошових зобов`язань. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №822/551/18.
Таким чином, відповідач при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень діяв без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного прийняття податкового повідомлень-рішення.
Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку
Таким чином, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №47032/13-01-07-06 від 13.10.2025, №47034/13-01-07-06 від 13.10.2025 підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, а також прийнята без дотримання підстав, меж повноважень та способу, що визначений Конституцією та законами України, винесена без урахування усіх дійсних обставин справи, що мають значення для прийняття рішень.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері податкових правовідносин, а тому приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 10246,26 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №47032/13-01-07-06 від 13.10.2025, №47034/13-01-07-06 від 13.10.2025.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТРАКТ» (ЄДРПОУ 39262890) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ 43968090) 10246 (десять тисяч двісті сорок шість) грн 26 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.