КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/3948/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі – відповідач), у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що полягають у відмові в призначенні йому пенсії за віком;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №111550001034 від 14.03.2025 року про відмову йому в призначені пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути його заяву від 06.03.2025 року про призначення йому пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 18.02.1983 року по 20.04.2000 року в Новгородківському районному об`єднані «Сільгоспхімія» на посаді водія ІІІ класу, та з 01.01.2005 року по 30.04.2005 року під час здійснення підприємницької діяльності.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням від 14.03.2025 №111550001034 у призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Вказує, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи: з 18.02.1983 по 20.04.2000 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , адже не може нести відповідальності за правильність заповнення трудової книжки роботодавцем. Надати на вимогу органу ПФУ наказ про реорганізацію роботодавця - Новгородківського районного об`єднання «Сільгоспхімія» не має можливості, оскільки такий до архівного фонду «Регіональне відділення фонду державного майна України по Кіровоградській області» на зберігання не надходив. Стосовно незарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 30.04.2005 через відсутність відомостей про сплату страхових внесків, то факт зайняття підприємницькою діяльністю у вказаний період підтверджується довідкою Новгородської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Кіровоградській області № 2272/6/11-28-61 від 21.04.2022. 
Вважає дії та рішення відповідача протиправними, оскільки ним до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком. 
З цих з цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначив, що заява позивача від 06.03.2025 була розглянута ним за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви та доданих документів було прийнято рішення від 14.03.2025 №111550001034 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу.
За доданими документами позивача до страхового стажу не зараховано періоди роботи:
- з 18.02.1983 по 20.04.2000 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки записи внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 № 162, а саме: має місце виправлення дати наказу про прийняття на роботу, не завірене належним чином та відсутні відомості про реорганізацію “Новородківського р/о “Сільгоспхімія” у ВАТ “Новгородківський “Райагрохім”;
- здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 30.04.2005, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру відсутні відомості про сплату страхових внесків .
Вважає, що оскільки позивачем не надано усіх належних документів для підтвердження його страхового стажу, право позивача на призначення пенсії за віком відсутнє.
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

23.06.2025 позивач подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
07.07.2025 позивач на виконання ухвали суду подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із позовною заявою у новій редакції.
Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 головуючим суддею по розгляду справи №340/3948/25 визначено суддю Дегтярьову С.В.
Ухвалою судді від 25.06.2025 позовну заяву залишено без руху.
17.07.2025 ухвалою Кіровоградського окружного суду адміністративного відкрито провадження в адміністративній справі №340/3948/25. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Розпорядженням керівника апарату суду від 24.12.2025 №357 на підставі пунктів 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, пунктів 2.3, 6.2, 11.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Кіровоградському окружному адміністративному суді призначено повторний автоматизований розподіл справи №340/3948/25.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/3948/25 визначено суддю Савонюка М.Я.
09.01.2026 ухвалою суду справу прийнято суддею до свого провадження, розгляд постановлено розпочати спочатку зі стадії розгляду справи по суті. 

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
06.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 69).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було розглянуто вказану заяву позивача з доданими до неї документами та рішенням №111550001034 від 14.03.2025 відмовило у призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача визначено в 09 років 6 днів. 
До страхового стажу не зараховано періоди роботи:
- з 18.02.1983 по 20.04.2000 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162, а саме: має місце виправлення дати наказу про прийняття на роботу, не завірене належним чином та відсутні відомості про реорганізацію „Новородківського р/о „Сільгоспхімія“ у ВАТ «Новгородківський „Райагрохім»;
- здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 30.04.2005, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру відсутні відомості про сплату страхових внесків (а.с. 15). 
Відповідно до записів у трудовій книжці від 21.07.1980 серії НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.16-20), встановлено що:
- 18.02.1983 позивач прийнятий на роботу водієм третього класу у відділ автопарку «Новгородківського районного об`єднання «сільгоспхімія». При цьому, запис містить виправлення в даті наказу №13 про прийняття на роботу, зокрема у числі « 18» наявне виправлення цифри « 8» (запис №7);
- 21.12.1988 наказом №142-К від 22.12.1988 позивачу присвоєно кваліфікацію водія першого класу (запис №8);
- 28.06.1996 у зв`язку з приватизацією Державне Новгородівське районне виробниче об`єднання «Сільгоспхімія» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Новгородківське районне підприємство по агрохімічному обслуговуванню» (наказ Регіонального відділення ФДМ України по Кіровоградській області №1368 від 28.06.1999, запис №9);
- 20.04.2000 на підставі наказу №30-К від 20.04.2000 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (запис №10).
Згідно довідки Новгородківської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 2272/6/11-28-61 від 21.04.2022 позивач з 01.09.2004 по 31.12.2006 перебував на податковому обліку в Новгородківській ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області як фізична особа - підприємець. 3 01.09.2004 по 31.08.2005, з 0l.10.2005 по 31.12.2006 здійснював торгову діяльність за торговим патентом. З 01.09.2005 по 30.09.2005 здійснював підприємницьку діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування — був платником єдиного податку. Фіксована плата прибуткового податку за патентом та єдиний податок за відповідні періоди сплачені в повному обсязі (а.с. 24).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV.
Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Відповідно до пункту 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або у ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. 
На дату прийняття позивача на роботу — 18.02.1983, до «Новгородківського районного об`єднання «сільгоспхімія» порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі – Інструкція №162).
Так, відповідно до пункту 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. 
Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яною чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; (п. 2.3 Інструкції №162).
Відповідно до пункту 2.9 Інструкції №162 у розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.
У графі 3 розділу Відомості про роботу у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком в графі 1 ставиться порядковий номер запису, у графі 2 зазначається дата прийому на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу (п. 2.13 Інструкції №162).
Згідно із пунктом 2.26 Інструкції №162 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 – дата звільнення; у графі 3 – причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер.
У разі звільнення робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції №162). 
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 №656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
З положень вказаного пункту постанови №656 від 06.09.1973 вбачається, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів. Власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Як встановлено судом, до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 18.02.1983 по 20.04.2000 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки виправлена дата наказу про зарахування.
Разом із тим, суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Так, трудова книжка містить запис №7 про прийняття позивача 18.02.1983 на роботу водієм третього класу у відділ автопарку «Новгородківського районного об`єднання «сільгоспхімія». Дата запису початку трудової діяльності на вказаному підприємстві « 18.02.1983» не містить будь-яких виправлень чи неточностей. У даному записі зазначено професію позивача та назву підприємства. 
У трудовій книжці також наявні записи про присвоєння позивачу кваліфікації водія першого класу (запис №8), його звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України із зазначенням номерів та дат наказів. Такі записи є чіткими, хронологічно послідовними і не містять жодних виправлень, закреслень, чи неточностей. Записи про роботу завірені відбиткою печатки роботодавця. 
Наявність у трудовій книжці печатки роботодавця та інших обов`язкових записів, свідчить про те, що ці записи були здійснені роботодавцем.
Сумніви відповідача щодо можливого виправлення дати наказу про прийняття на роботу не може бути підставою для не зарахування позивачу періодів його роботи до страхового стажу, оскільки докази на підтвердження вказаних обставин у матеріалах справи відсутні.
Відсутність запису про перетворення Державного Новгородівського районного виробничого об`єднання «Сільгоспхімія» у ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" не може вважатися законною підставою для не зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача, адже як уже зазначено судом вище, працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. 
Тим більше, що у трудовій книжці наявний запис №9 про перетворення Державного Новгородівського районного виробничого об`єднання «Сільгоспхімія» у Відкрите акціонерне товариство «Новгородківське районне підприємство по агрохімічному обслуговуванню» с/г "Райагрохім", який містить дату його внесення, номер та дату наказу Регіонального відділення ФДМ України по Кіровоградській області, назву правонаступника реорганізованого підприємства.
Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Суд також враховує, що позивачем вжито усіх заходів щодо отримання архівних довідок на підтвердження стажу його роботи у Новгородківському районному об`єднанні «Сільгоспхімія», однак згідно листа Державного архіву Кіровоградської області №3-486/893/01-27 від 08.04.2025 документи Новгородківського районного об`єднання «Сільгоспхімія» до архіву на зберігання не надходили, тому надати архівну довідку про його стаж роботи за перод з 1983- 2000 роки немає можливості. Відповідно до довідки Трудового архіву Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області документи з кадрових питань (особового складу) Новгродківської райсільгоспхімії до Трудового архіву не надходили і місцезнаходження їх невідоме, тому надати довідку про підтвердження стажу роботи та про заробітну плату немає можливості. Також, листом №3-487/894/01-27 від 08.04.2025 Державний архів Кіровоградської області повідомив позивачу, що у документах архівного фонду «Регіональне відділення фонду державного майна України по Кіровоградській області» - у наказах начальника відділення з основної діяльності за 1999 рік, наказ про реорганізацію Новгородківського районного об`єднання «Сільгоспхімія» відсутній, наказ начальника регіонального відділення фонду державного майна України по Кіровоградській області з основної діяльності від 28.06.1999 №1368 про реорганізацію Новгородківського районного об`єднання «Сільгоспхімія» до архіву на зберігання не надходив (а.с. 21, 22, 23). 
Отже, можливість надати відповідачу будь-які інші документи про роботу у спірний період у позивача відсутня з незалежних від нього причин. 
З цього приводу слід зазначити, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Вказані висновки неодноразово викладались Верховним Судом в своїх постановах, зокрема, від 21.02.2020 у справі №291/99/17, від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав. 
Суд також зауважує, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення/перерахунок пенсії, або ж для підтвердження періодів трудової діяльності було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Натомість, відповідачем не надано суду доказів здійснення будь-яких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправно не було зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 18.02.1983 по 20.04.2000 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , у зв`яку з чим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №111550001034 від 14.03.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням вимог законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання.
Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 30.04.2005, суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 3-1 Розділу ХV Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Пунктом 4 Порядку №637 визначено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1). 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;
- з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення підприємницької діяльності та підтвердження страхового стажу у період 01.01.2005 по 30.04.2005 позивачем надано до суду довідку Новгородської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Кіровоградській області № 2272/6/11-28-61 від 21.04.2022, згідно якої ОСОБА_1 з 01.09.2004 по 31.12.2006 дійсно перебував на податковому обліку в Новгородківській ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області як фізична особа - підприємець. 3окрема, з 01.09.2004 по 31.08.2005 здійснював торгову діяльність за торговим патентом. Фіксована плата прибуткового податку за патент за відповідні періоди сплачені в повному обсязі (а.с. 24). 
Інших доказів сплати як фізичною особою-підприємцем страхових внесків протягом спірного періоду ні для відповідача під час звернення із заявою, ні до суду під час розгляду справи позивачем не надано.
Разом з тим, відповідачем зазначено про відсутність інформації про сплату позивачем за спірний період страхових внесків.
Так, згідно Довідки ОК-5, яка міститься у матеріалах справи, за період з 01.01.2005 по 30.04.2005 відомості про сплату страхових внесків для пенсії відсутні (а.с. 77).
Враховуючи, що доказів на підтвердження сплати страхових внесків за вказаний період позивач не надав, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач також просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком. З цього приводу суд вказує, що відмова органу Пенсійного фонду в призначенні пенсії за віком та незарахування спірного періоду роботи була оформлена рішенням №111550001034 від 14.03.2025, якому суд дав належну оцінку. У даному випадку, саме це рішення є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України про відмову в призначенні пенсії за віком, яке суд визнав протиправним та скасував.
Суд при вирішенні даного спору зазначає, що визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду судом не потребує в подальшому визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні пенсії. Тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути його заяву від 06.03.2025 про призначення йому пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 18.02.1983 по 20.04.2000.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України). 
Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №111550001034 від 14.03.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2025 про призначення йому пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 18.02.1983 по 20.04.2000.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.
Повне найменування учасників:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК