ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 листопада 2025 року 	м.Дніпро	справа № 280/11773/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини              НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 280/11773/24 (суддя Калашник Ю.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) у виданні за період з жовтня 2024 по теперішній час бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_2 ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з жовтня 2024 по теперішній час з розрахунку 30   000 грн.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу додаткової винагороди за період з жовтня 2024 року по теперішній час з розрахунку 50 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах;
- зобов`язати відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 50 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування в посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 06.09.2024 проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу штабу. Зазначає, що з вересня 2024 року виконує бойові (спеціальні) завдання у складі командування військової частини, що веде воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно. Наведене у розумінні абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 надає йому право на отримання збільшеної до 50000 грн. додаткової винагороди за вказаний період пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. Однак, з жовтня 2024 року нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, здійснюється у розмірі 30  000 грн. пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, замість 50 000,00 грн. На думку позивача, не здійснивши відповідну виплату, відповідач, допустив протиправну бездіяльність в частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у належному розмірі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у даній справі позовні вимоги позивача було задоволено частково. Так, суд:
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у виданні за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_2 ешелону оборони з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року;
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.;
- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року з розрахунку 50   000 (п`ятдесят тисяч) грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку листу-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України Тетяни Токарчук від №290/13/2643 від 14.11.2023.
В додаткових поясненнях відповідач доповнив обґрунтування вимог скарги та зазначив, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію роботи пунктів управління частини» від 29.11.2024 №7дск та від 16.09.2024 №6дск, з грифом «для службового користування», визначено склад оперативно-командних пунктів військової частини НОМЕР_1 , які безпосередньо здійснюють оперативне (бойове) управління. ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які включені у склад ОКП військової частини НОМЕР_1 , а тому не підпадає під категорію військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди у розмірі 50  000 грн. Надати копію наказу неможливо у зв`язку із наявним грифом «дск», надати витяг наказу неможливо у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 у списках осіб, визначених цим наказом.
Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 04.11.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 07.09.2024 призначений на посаду штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу штабу.

Обставини щодо проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 та віднесення посади позивача до командування військової частини підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 “Про виплату додаткової винагороди” від 05.11.2024 № 598, від 05.12.2024 №6482 позивачу у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30  000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, що, зокрема, підтверджується відповідачем у відзиві на позов (а.с.20-21).
Окрім того, факт нарахування та виплати позивачу у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30  000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби підтверджується рапортами вх.№21747 від 05.11.2024, вх.№24107 від 05.12.2024, а також витягами з бойових розпоряджень №11614дск від 30.09.2024, №13034дск від 31.10.2024 (а.с.26-33, 47-48).
Вважаючи, що у період з жовтня по листопад 2024 року та в подальшому позивачу мала нараховуватись та виплачуватись відповідачем додаткова винагорода у збільшеному розмірі, а саме до 50000грн. пропорційно дням виконання бойових (спеціальних завдань) замість 30 000 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що є доведеним факт того, що позивачем у період з жовтня 2024 року по листопад 2024, як особою яка відноситься до командування військової частини НОМЕР_1 ,  виконувалися бойові (спеціальні) завдання у складі командування військової частини. Відтак, наявні підстави для виплати позивачу збільшеної до 50 000,00 грн. додаткової винагороди у спірний період.
Відмовляючи в частині позовних вимог, суд вказав, що матеріали справи не містять доказів (журналу бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість, рапорту (донесення) командира підрозділу (групи)) виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у інші спірні періоди часу. 
Позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на що колегія суддів не перевіряє та не надає оцінку висновкам суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .. Рішення суду переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині рішення, враховуючи наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно частини 1 стаття 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 (далі -   Закон № 2011-XII) (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 4  статті 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення  визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 “Про введення воєнного стану в Україні”  та № 69 “Про загальну мобілізацію” прийнято постанову №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова КМ України № 168).
Позивач стверджує про виконання ним протягом періоду з червня 2023 року по травень 2024 року та з жовтня 2024 року бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.
Абзац другий пункту 1 постанови КМ України № 168 (в редакції Постанови КМ України № 43 від 20.01.2023), вказує, що особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.
Абзац третій пункту 1-1 постанови КМ України № 168 (в редакції Постанови КМ України № 836 від 09.08.2023) передбачав, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, який застосовується з 01.02.2023, доповнено Порядок № 260 розділом XXXIV “Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану”.
Згідно з пунктом 1 розділу XXXIV Порядку №260 управління (штаб) угруповання військ (сил) - тимчасово утворений рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України орган військового управління, призначений для виконання функцій з управління військами (силами) в ході відсічі повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі управління (штаб) оперативно-стратегічного, оперативного, оперативно-тактичного угруповання військ (сил), тактичної групи.
За змістом пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави; з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України; з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту; у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій; у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій; з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу XXXIV Порядку № 260).
Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців (пункт 5 розділу XXXIV Порядку №260).
Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України (абзац перший пункту 6 розділу XXXIV Порядку №260).

Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць (абзац перший пункту 7 розділу XXXIV Порядку №260).
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункту 8 розділу XXXIV Порядку №260).
Отже, на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, виплачується додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у розмірі до 50 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Проте, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів повинна бути підтверджена, зокрема, такими документами: бойовим наказом (бойовим розпорядженням); журналом бойових дій; рапортом командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Судом встановлено, що військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 , зокрема позивачем, у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року виконувались бойові (спеціальні) завдання на території Оріхівської міської територіальної громади, Преображенської сільської територіальної громади, Малотокмачанської сільської територіальної громади, Таврійської територіальної сільської громади, що підтверджується відповідними рапортами та  витягами   з бойових розпоряджень, копії яких містяться в матеріалах справи.
Додатком 1 до вищезазначених наказів, бойовими розпорядженнями та рапортами підтверджено факт прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях, виконанні ним бойових завдань на лінії бойового зіткнення в межах району ведення воєнних (бойових) дій у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року.
Окрім того, факт прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях, виконанні ним бойових завдань на лінії бойового зіткнення в межах району ведення воєнних (бойових) дій у вищезазначений період відповідачем не спростовується.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 “Про виплату додаткової винагороди” від 05.11.2024 № 598, від 05.12.2024 №6482 позивачу у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі 30  000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.
При цьому, посада позивача (командир 2 відділення автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення, штаб-сержант 3 категорії відділення персоналу штабу) відповідно до штату №04/333 військової частини НОМЕР_1 відноситься до командування військової частини НОМЕР_1 .
Наведене у сукупності свідчить про виконання позивачем у період жовтень-листопад 2024 року, як особою яка відноситься до командування військової частини НОМЕР_1 , бойових (спеціальних) завдань у складі командування військової частини.
Відтак, наявні підстави для виплати позивачу збільшеної до 50000,00 грн. додаткової винагороди у період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року.
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на лист-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від №290/13/2643 від 14.11.2023, як на підставу для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у зменшеному розмірі. Суд першої інстанції надавав оцінку таким доводам та вірно вказав, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а мають лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та за своєю суттю є службовою кореспонденцією.
Підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначені Постановою №168 та Порядком  №260, які є обов`язковими для виконання, в тому числі для відповідача.
Виплата додаткової винагороди пов`язується постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 з фактом виконання відповідних бойових (спеціальних) завдань, участю у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Підтвердженням фактичного виконання відповідних бойових (спеціальних) завдань, участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є журнали бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виконання позивачем у період з жовтня по листопад 2024 року бойових розпоряджень підтверджується відповідними рапортами про участь військовослужбовців управління та штабу у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань. 
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вірно зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з жовтня 2024 по листопад 2024 з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо посилань відповідача на висновки Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/9/25, такі не є обов`язковими до застосування при розгляді даної справи. Висновки стосуються іншої особи, а не позивача ОСОБА_1 , зроблені з урахуванням встановлених судом обставин та доказів, що подавалися сторонами, і не є правозастосовними до спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.   
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 280/11773/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, за виключенням випадків передбачених цим пунктом.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак