Справа № 938/883/23
Провадження № 1-кп/347/60/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. м.Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №12023091130000060 від 10.05.2023 року щодо 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепіт, Путильського району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, депутатом не обирався, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яблуниця, Путильського району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, депутатом не обирався, раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним щодо ОСОБА_5 .
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним щодо ОСОБА_6 .
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданні засобів, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинено за таких обставин.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 00 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Так, п.6 та п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, пов`язані і з встановленням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженням свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, п. 1 Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», оголошено та впроваджено про ведення загальної мобілізації.
Відповідно до ч.1 ст.15, п.7 ч.1 ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для нього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (громадяни призовного віку); граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві п.2. ч.2 ст. 28 Закону) встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу до 60 років.
Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд військовозобов`язаних, призовників та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування ти соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).
Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року №724 з наступними змінами і доповненнями) відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» - перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.
Відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону, громадянами України, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, перетинати державний кордон мають право особи, зазначені у пунктах 2-1 та 2-2, а також інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Постановою Кабінету Міністрів України №1455 від 29.12.2021 року затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».
Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень. встановлених законодавством.
Правовою основою криміналізації незаконного переправлення осіб через державний кордон є стаття 2 Конституції України, відповідно до якої суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У той же час, на початку квітня 2023 року, в ОСОБА_5 , в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, у тому числі, військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
З метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, порушуючи суспільні відносини щодо охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 вступив в попередню змову з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , яким були відомі маршрут руху через лінію державною кордону України поза пунктами пропуску та інформація про місця можливої відсутності прикордонних нарядів, для незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України за грошові кошти, здійснював керівництво такими діями, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.
З цією метою, ОСОБА_5 в середині квітня 2023 року, підшукав осіб з числа громадян України, яким було відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України. Зокрема, жителів міста Одеса Одеської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
У подальшому, 05.05.2023 року на виконання порад, вказівок ОСОБА_5 та особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 разом із своєю дівчиною ОСОБА_12 приїхали до міста Чернівці Чернівецької області та поселилися в готелі «MonoHotel», по вулиці Героїв Майдану, 54а.
У подальшому, 07.05.2023, на виконання порад, вказівок ОСОБА_5 та особи, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , до міста Чернівці Чернівецької області приїхав та поселилися в готелі «MonoHotel», по вулиці Героїв Майдану, 54а, ОСОБА_11 .
У подальшому, 09.05.2023 близько 11 год. 00 хв. біля приміщення готелю «MonoHotel», розташованому в місті Чернівці, Чернівецької області по вулиці Героїв Майдану, 54а, ОСОБА_5 , згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , було обговорено порядок та умови незаконною переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право па виїзд з України.
Під час даної зустрічі, ОСОБА_5 з метою усунення перешкод, згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , було викладено ОСОБА_10 та ОСОБА_13 умови, порядок щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, а також надано вказаним громадянам поради, вказівки які допоможуть незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України.
Також, під час даної зустрічі ОСОБА_5 , згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , було викладено ОСОБА_10 та ОСОБА_13 умови за порядку проведення розрахунку за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, в тому числі суму грошових коштів, а саме, по 2000 (дві тисячі) доларів США (що в перерахунку на офіційну валюту України гривню, згідно курсу Національного банку України станом на 09.05.2023 року становить 73137,20 грн. з кожного.
У подальшому, 10.05.2023 року близько 10 години, відповідно до порад, вказівок наданих особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою усунення перешкод щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на невстановленому автобусі, виїхали з міста Чернівці Чернівецької області до міста Коломия, Івано-Франківської області, де їх повинні були чекати згідно попередніх домовленостей особа, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 .
У подальшому, прибувши цього ж дня 10.05.2023 близько 12 години до міста Коломия, Івано-Франківської області, та слідуючи подальшим порадам, вказівкам, наданими особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 , з метою усунення перешкод на незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право па виїзд з України, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , на невстановленому автомобілі, виїхали до міста Косів Івано-Франківської області.
Прибувши до міста Косів, Івано-Франківської області, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , 10.05.2023 близько 13 години, на виконання подальших порад, вказівок, наданих особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 щодо усунення перешкод на незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пересіли до автомобіля марки «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та продовжили рух з міста Косів, Івано-Франківської області по автодорозі Р-24 сполученням Татарів - Кам`янець-Подільський в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія, з метою їх подальшого руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, в бік території Румунії.
У подальшому, цього ж дня, 10.05.2023, проїжджаючи село Буковець, Верховинського району, Івано-Франківської області, територія якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України №679 від 23.04.1999 та №890 від 04.08.2021) контрольованим прикордонним районом, у якому запроваджено прикордонний режим, та рухаючись в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія, з метою незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, особу, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У подальшому, 12.05.2023 близько 22 год. 25 хв., за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, відповідно до раніше обговореного з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 порядку проведення розрахунку за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, ОСОБА_5 , згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , було одержано від ОСОБА_12 грошові кошти, а саме 4000 (чотири тисячі) доларів США (що в перерахунку на офіційну валюту України гривню, становить 146 274,40 грн.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено за таких обставин.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 00 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Так, п.6 та п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, пов`язані і з встановленням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженням свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, п. 1 Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», оголошено та впроваджено про ведення загальної мобілізації.
Відповідно до ч.1 ст.15, п.7 ч.1 ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для нього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (громадяни призовного віку); граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві п.2. ч.2 ст. 28 Закону) встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу до 60 років.
Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд військовозобов`язаних, призовників та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування ти соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).
Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року №724 з наступними змінами і доповненнями) відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» - перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.
Відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону, громадянами України, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, перетинати державний кордон мають право особи, зазначені у пунктах 2-1 та 2-2, а також інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Постановою Кабінету Міністрів України №1455 від 29.12.2021 року затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».
Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень. встановлених законодавством.
Правовою основою криміналізації незаконного переправлення осіб через державний кордон є стаття 2 Конституції України, відповідно до якої суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У той же час, на початку травня 2023 року, у ОСОБА_6 , якому були відомі маршрут руху через лінію державного кордону поза пунктами пропуску, інформація про місця можливої відсутності прикордонних нарядів, в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, на пропозицію особи, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, виник злочинний умисел на незаконне переправлення осіб, у тому числі, військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, усуненням перешкод, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
З метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, порушуючи суспільні відносини щодо охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_6 вступив в попередню змову з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, якому також були відомі маршрут руху через лінію державного кордону України поза пунктами пропуску та інформація про місця можливої відсутності прикордонних нарядів, для незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України за грошові кошти, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 , та який повинен був підшукувати військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, всупереч п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод та наданням засобів.
На виконання попередніх домовленостей між ОСОБА_5 та особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, в середині квітня 2023 року, ОСОБА_5 підшукав осіб з числа громадян України, яким було відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право па виїзд з України. Зокрема, жителів міста Одеса Одеської області ОСОБА_10 за ОСОБА_11 .
У подальшому, 05.05.2023, на виконання порад, вказівок ОСОБА_5 та особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 разом із своєю дівчиною ОСОБА_12 приїхали до міста Чернівці Чернівецької області та поселилися в готелі «MonoHotel», по вулиці Героїв Майдану, 54а.
У подальшому, 07.05.2023, на виконання порад, вказівок ОСОБА_5 та особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 до міста Чернівці Чернівецької області приїхав та поселилися в готелі «MonoHotel», по вулиці Героїв Майдану, 54а, ОСОБА_11 .
У подальшому, 09.05.2023 близько 11 год. 00 хв. біля приміщенні готелю «MonoHotel», розташованому в місті Чернівці, Чернівецької області по вулиці Героїв Майдану, 54а, ОСОБА_5 , згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , було обговорено порядок та умови незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України.
Під час даної зустрічі, ОСОБА_5 з метою усунення, перешкод, згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , було викладено ОСОБА_10 та ОСОБА_13 умови порядок щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, а також надано вказаним громадянам поради, вказівки які допоможуть незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України.
Також, під час даної зустрічі ОСОБА_5 , згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 було викладено ОСОБА_10 та ОСОБА_13 умови та порядку проведення розрахунку за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, в тому числі суму грошових коштів, а саме, по 2000 (дві тисячі) доларів США (що в перерахунку на офіційну валюту України гривню, згідно курсу Національного банку України станом на 09.05.2023 року становить 73137,20 грн. з кожного.
У подальшому, 10.05.2023 близько 10 години, відповідно до порад, вказівок наданих особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою усунення перешкод щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон і поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на автобусі, виїхали з міста Чернівці Чернівецької області до міста Коломия, Івано-Франківської області, де їх повинні були чекати згідно попередніх домовленостей особа, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 .
У подальшому, прибувши цього ж дня 10.05.2023 близько 12 години до міста Коломия, Івано-Франківської області, та слідуючи подальшим порадам, вказівкам, наданими особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 , з метою усунення перешкод на незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право па виїзд з України, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , на невстановленому автомобілі, виїхали до міста Косів Івано-Франківської області.
Прибувши до міста Косів, Івано-Франківської області, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , 10.05.2023 близько 13 години, на виконання подальших порад, вказівок, наданих особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 щодо усунення перешкод на незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пересіли до автомобіля марки «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який був в його тимчасовому користуванні, та продовжили рух з міста Косів, Івано-Франківської області по автодорозі Р-24 сполученням Татарів - Кам?янець-Подільський в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія, з метою їх подальшого руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, в бік території Румунії.
У подальшому, цього ж дня, 10.05.2023, проїжджаючи село Буковець, Верховинського району, Івано-Франківської області, територія якого, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України №679 від 23.04.1999 та №890 від 04.08.2021) контрольованим прикордонним районом, у якому запроваджено прикордонний режим, та рухаючись в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія, з метою незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, особу, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У подальшому, 12.05.2023 близько 22 год. 25 хв., за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому - попередньою змовою групою осіб, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, відповідно до раніше обговореного з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 порядку проведення розрахунку за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через, державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, ОСОБА_5 згідно попередніх домовленостей з особою, провадження щодо якої зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , було одержано від ОСОБА_12 грошові кошти, а саме 4000 (чотири тисячі) доларів США (що в перерахунку на офіційну валюту України гривню, становить 146 274,40 грн. 
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5  в судовому засіданні., свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.332 КК України визнав повністю, та надав суду показання аналогічні тим, що викладені у обвинувальному акті. Так, обвинувачений  ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, що йому в інстаграм написала знайома дівчина, яка запитала, чи не може він допомогти її знайому переправити сина через кордон. Спочатку ОСОБА_5 відмовився, однак в подальшому знайома телефонувала ще декілька раз, і враховуючи відсутність роботи, скрутне матеріальне становище, та необхідність грошей, обвинувачений ОСОБА_5 все таки погодився на пропозицію знайомої, переправити через кордон осіб. Пізніше обвинувачений сконтактувався з чоловіком, який хотів переправити за кордон свого сина. Вони обговорили суму за яку обвинувачений погодився допомогти переправити за кордон. В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 обговорював з особою, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук спосіб переправлення, і місця через які можливо переправити за кордон. На виконання вказівок особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, обвинувачений ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в м. Чернівці, звідки вони направились до м. Коломия. З міста Коломия вони направились в м. Косів, де особи, яких слід було переправити за кордон пересіли в інший автомобіль та поїхали по автодорозі Татарів- Кам`янець Подільський в напрямку державного кордону України. Цього ж дня, особу, що якої матеріали провадження зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, інший обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_11 , були затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 
Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що шкодує про вчинене. Вкрай негативно оцінює свої дії. Просив його суворо не карати, та не позбавляти волі. ОСОБА_5 запевнив суд, що має намір укласти контракт, щоб піти служити в ЗСУ, оскільки саме таким чином, він зможе спокутувати свою вину. Обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що єдиною причиною вчинення ним злочину, було безгрошів`я, відсутність роботи, і тяжкі матеріально-побутові умови проживання. Просив перерахувати на користь ЗСУ 50 000 гривень, та врахувати це при винесенні судом остаточного рішення.
Обвинувачений ОСОБА_6  в судовому засіданні свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.332 КК України визнав повністю, та надав суду показання аналогічні тим, що викладені у обвинувальному акті. Так, обвинувачений ствердив, що все почалося з того, що йому зателефонувала особа, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, і запропонував йому заробити, щоб переправити осіб через кордон України. Особа, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук залучила ОСОБА_6 оскільки він мав автомобіль, який періодично брав у свого товариша, та знав, де саме в Івано-Франківській області не має блокпостів. Сума за яку ОСОБА_6 погодився допомогти переправити за кордон, весь час змінювалася. І про остаточну суму домовлялися ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук. В подальшому разом із особою, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, він забрав двох осіб ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в м. Косів, та направився по маршруту до державного кордону України, проте в с. Буковець їх затримали працівники прикордонної служби. 
Обвинувачений ОСОБА_6 щиро шкодує про вчинене. Ствердив, що він із багатодітної сім`ї, мати його померла. Крім нього, у сім`ї ще троє дітей, і фактично він допомагає своєму батьку із молодшими дітьми та по господарству. ОСОБА_6 ствердив, що він раніше не судимий, і на злочин його спонукали важкі матеріально-побутові умови проживання, та скрутне матеріальне становище, відсутність роботи, та злидні. Обвинувачений щиро шкодує про вчинене, зробив для себе правильні висновки, просив його суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки йому лише 23 роки, і злочин який він вчинив не містить ознак систематичності, а тому вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі. 
Показання обвинувачених ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Так, вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому повністю підтверджується дослідженими судом письмовими доказами в їх сукупності, зокрема:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023091130000060 від 10.05.2023 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення (виділення матеріалів досудового розслідування) передбаченого ч.3 ст.332 КК України стосовно особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 (т.1 а.с.182, 185-186);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023260000000606 від 08.09.2023 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення (виділення матеріалів досудового розслідування) передбаченого ч.3 ст.332 КК України стосовно ОСОБА_5 (т.1 а.с.191, 197);
- згідно постанови прокурора про об?єднання матеріалів досудових розслідувань від 03.10.2023 року, матеріали досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12023091130000060 від 10.05.2023 року та матеріали досудового розслідування кримінального провадження внесені до ЄРДР за №12023260000000606 від 08.09.2023 року - об?єднано в одне провадження за №12023091130000060 (т.1 а.с.198-202);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023091130000060 від 10.05.2023 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення (виділення матеріалів досудового розслідування) передбаченого ч.3 ст.332 КК України стосовно особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.203);
- повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 10.05.2023 року поданого начальником прикордонного оперативно-розшукового відділу (АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.214-215);
- фактичними даними відображеними в протоколіогляду місця події від 10.05.2023 року з цифровим носієм (карта пам`яті godram), згідно яких на відрізку автодороги сполученням Р-24 «Татарів-Кам?янець-Подільський», а саме, в с. Буковець Верховинського району, Івано-Франківської області, територія якого відповідно до Постанови КМУ від 03.09.1998 року №1199 (із змінами) є контрольованим прикордонним районом у якому запроваджено прикордонний режим, працівниками 31 прикордонного загону було зупинено автомобіль марки «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , в якому виявлено особу, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші речі (документи і мобільні телефони) (т.1 а.с.227-233), які постановою слідчого від 10.05.2023 року визнані речовими доказами (т.1 а.с.237-238, 240-241), та на які ухвалами слідчого судді від 12.05.2023 року накладено арешт (т.1 а.с.244-247);
- фактичними даними відображеними в протоколіогляду предметів від 11.05.2023 року, а саме, мобільного телефону марки «IPhone X» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 (т.2 а.с.1-4);
- згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/5803-КТ від 10.07.2023 року з додатками (квитанція №24 про прийняття речового доказу на зберігання, опечатаним конвертом із CD-R -диском), - при дослідженні мобільного телефону марки «IPhone X» який належить ОСОБА_6 , виявлено графічні файли, відео файли та документи, серед яких міститься інформація про його листування з 05.05.2023 року по 10.05.2023 року (т.2 а.с.9-13);
- фактичними даними відображеними в Аналітичній довідці від 07.09.2023 року щодо аналізу телефонних дзвінків та переписки телефону ОСОБА_6 з особою, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук (т.2 а.с.21-22);
- фактичними даними відображеними в протоколі огляду предметів від 11.05.2023 року, а саме, мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору, який належить особі, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук (т.2 а.с.23-25);
- згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/5804-КТ від 27.06.2023 року з додатками (квитанція №24 про прийняття речового доказу на зберігання, опечатаним конвертом із CD-R -диском), - при дослідженні мобільного телефону марки «Samsung J6+», який належить особі, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук., виявлено графічні файли, відео файли та документи, серед яких міститься інформація про його листування з 05.05.2023 року по 10.05.2023 року (т.2 а.с.30-36);
- фактичними даними відображеними в Аналітичній довідці від 10.08.2023 року щодо аналізу телефонних дзвінків та переписки телефону ОСОБА_6 з особою, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук (т.2 а.с.42-43);
- даними відображеними в протоколах пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 року, згідно яких ОСОБА_10 впізнав: 
1) особу на знімку №4 ( ОСОБА_5 ), з яким зустрічався та який надавав вказівки та домовлявся про суму коштів за надання допомоги у перетині Державного кордону України (т.2 а.с.46-48), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.112), 
2) особу на знімку №2 (особу, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук), з яким винаймав таксі з м. Коломиї до м. Косів, та який їхав на передньому пасажирському сидінні у транспортному засобі, зупиненому в подальшому представниками ДПС України (т.2 а.с.49-51), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.113),
3) особу на знімку №1 ( ОСОБА_6 ), з яким винаймав таксі з м. Коломиї до м. Косів, та який їхав за кермом у транспортному засобі, зупиненому в подальшому представниками ДПС України (т.2 а.с.49-51), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.114);
- даними відображеними в протоколах пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 року, згідно яких ОСОБА_11 впізнав:
1) особу на знімку №4 ( ОСОБА_6 ), з яким винаймав таксі з м. Коломиї до м. Косів, та який їхав за кермом у транспортному засобі, зупиненому в подальшому представниками ДПС України (т.2 а.с.55-57), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.114);
2) особу на знімку №1 (особу, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук), з яким винаймав таксі з м. Коломиї до м. Косів, та який їхав на передньому пасажирському сидінні у транспортному засобі, зупиненому в подальшому представниками ДПС України (т.2 а.с.58-60), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.113),
3) особу на знімку №1 ( ОСОБА_5 ), з яким зустрічався та який надавав вказівки та домовлявся про суму коштів за надання допомоги у перетині Державного кордону України (т.2 а.с.61-63), особа якого підтверджується копією Особової картки ДМС України (т.2 а.с.112);
- даними відображеними в протоколіогляду предметів від 20.06.2023 року, а саме, мобільного телефону марки «IPhone 11 Pro» чорного кольору, який належить ОСОБА_10 (т.2 а.с.66-70, 71) з CD-R -диском (відеозапис його розмови із абонентом «доставка»), який визнаний речовим доказом і на нього накладено арешт (т.2 а.с.72-73, 74-76);
- інформацією записаною на електронний носій CD-R, вилученою в ПрАТ «Київстар» в ході тимчасового доступу до абонентських номерів телефонів ОСОБА_5 , особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук та ОСОБА_6 (т.2 а.с.85), що також підтверджується даними зазначеними: в ухвалі слідчого судді від 25.07.2023 року (т.2 а.с.77-80), протоколі тимчасового доступу до речей і документів (т.2 а.с.81-83), описі вилучених речей (т.2 а.с.84), постанові про залучення речових доказів від 11.08.2023 року (т.2 а.с.86-87);
- інформацією записаною на електронний носій CD-R, вилученою в ТОВ «Лайфселл» в ході тимчасового доступу до абонентських номерів телефонів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.2 а.с.98), що також підтверджується даними зазначеними: в ухвалі слідчого судді від 25.07.2023 року (т.2 а.с.90-93), протоколі тимчасового доступу до речей і документів (т.2 а.с.94-96), описі вилучених речей (т.2 а.с.97), постанові про залучення речових доказів від 11.08.2023 року (т.2 а.с.99-100);
- аналізом зв?язків (телефонних) ОСОБА_11 та особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук за 09.05.2023 року та ОСОБА_10 та особи, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук за 10.05.2023 року (т.2 а.с.89, 107);
- фактичними даними, що містяться в матеріалах виконаних доручень на проведення слідчих (розшукових) дій, які містять детальну інформацію про маршрут руху, час та місце вчинення кримінального правопорушення, встановлення інших причетних осіб, докази притягнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особи, щодо якої провадження зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ст.185-10 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України) та ст.204-1 КУпАП (незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України), тощо (т.2 а.с.108-147);
- розсекреченими матеріалами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи, а саме: клопотаннями про дозвіл на проведення НСРД від 11.05.2023 року щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.149-154), які задоволено ухвалами слідчого судді від 12.05.2023 року (т.2 а.с.156-157).
- розсекреченими матеріалами за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, а саме: клопотаннями на проведення контролю за вчиненням злочину щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (т.2 а.с.160-165), задоволеними постановою прокурора від 12.05.2023 року (т.2 а.с.166-167);
- розсекреченими матеріалами по Дорученню про проведення НСРД в порядку ст.36 КПК України, а саме: повідомленням про проведення контролю за вчиненням злочину від 12.05.2023 року, протоколами огляду особи ОСОБА_12 від 12.05.2023 року із копіями банкнот на 10 арк., якій доручено використати імітаційні грошові кошти в сумі 4000 доларів США банкнотами по 100 доларів по факту незаконного переправлення осіб через державний кордон України та якій надано нагрудну сумку чорного кольору із вмонтованим спеціальним технічним засобом аудіо-відео контролю (т.2 а.с.169-188);
- розсекреченими матеріалами за результатами виконання НСРД, а саме: протоколами за результатами аудіо- відеоконтролю особи від 12.05.2023 року з дисками DVD-R, на яких зафіксовано телефонні розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 12.05.2023 року (т.2 а.с.190-204); протоколами за результатами аудіо- відеоконтролю особи від 13.05.2023 року з цифровим флеш носієм, на яких зафіксовано телефонні розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 13.05.2023 року (т.2 а.с.205-213); постановами прокурора про припинення НСРД від 17.05.2023 року щодо контролю за ОСОБА_12 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.214-217);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023260000000606 від 08.09.2023 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення (виділення матеріалів досудового розслідування) передбаченого ч.3 ст.332 КК України стосовно ОСОБА_5 (т.2 а.с.223-224);
- згідно постанови прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 08.09.2023 року, з кримінального провадження №12023260000000258 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 (т.2 а.с.225-226);
- розсекреченими матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №12023260000000258, а саме: клопотанням про дозвіл на проведення НСРД від 11.04.2023 року щодо ОСОБА_5 (т.2 а.с.233-235), яке задоволено ухвалою слідчого судді від 13.04.2023 року (т.2 а.с.237-239), протоколом про результати проведеної НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11.07.2023 року, в якому відображено в текстовому режимі телефонні розмови між ОСОБА_5 та особою, матеріали щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук в період часу з 26.04.2023 року по 09.05.2023 року з диском DVD-R (т.3 а.с.1-22, 23); ухвалою слідчого судді Чернівецького апеляційного суду від 13.09.2023 року, якою надано дозвіл на використання в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №12023260000000606 від 08.09.2023 року за ч.3 ст.332 КК України - як доказу матеріалів, отриманих під час здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №12023260000000258 від 29.03.2023 року (т.3 а.с.24-26);
- згідно даних зазначених у протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.05.2023 року з цифровим носієм відео затримання, - 12.05.2023 року близько 22:28 год. в м. Чернівці по вул. Головна 204, було затримано ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення злочину у зв?язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України (т.3 а.с.28-32, 33);
- згідно ухвали слідчого судді Верховинського районного суду від 14.05.2023 року - щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №12023091130000060 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з часу фактичного затримання 12.05.2023 до 10.07.2023 року (т.3 а.с.34-38), який 27.06.2023 року після внесення застави у розмірі 214720 грн. був звільнений з-під варти (т.3 а.с.39, 40);
- даними відображеними в протоколіогляду предметів від 13.05.2023 року, а саме, мобільного телефону марки «IPhone 8+» чорного кольору та мобільного телефону марки «NOKIA TA-114», належних ОСОБА_5 за його письмової згоди (т.3 а.с.41, 42-48), які визнані речовими доказами і на них накладено арешт (т.3 а.с.75-80);
- даними відображеними в протоколіогляду предметів від 13.05.2023 року із копіями банкнот на 10 арк., а саме, імітаційних грошових коштів в сумі 4000 доларів США банкнотами по 100 доларів, які знаходилися у паперовому конверті білого кольору, та які були вилучені 12.05.2023 року в ході обшуку під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.332 КК України (т.3 а.с.49-62), які визнані речовими доказами і на них накладено арешт (т.3 а.с.75-80);
- даними відображеними в протоколіогляду предметів від 13.05.2023 року, а саме, павербанку, зарядного пристрою з двома кабелями білого кольору, гаманця чорного кольору, двох банківських карток, посвідчення водія на ім?я ОСОБА_5 та грошових коштів в сумі 501 грн., які були вилучені 12.05.2023 року в ході обшуку під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.332 КК України (т.3 а.с.67-74), які визнані речовими доказами і на них накладено арешт (т.3 а.с.75-80);
- згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/5885-КТ від 26.07.2023 року з додатками (квитанція №27 про прийняття речових доказів на зберігання, опечатаним конвертом із цифровим носієм), - при дослідженні мобільного телефону марки «IPhone 8+» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , виявлено графічні файли, відео файли текстові файли та документи, серед яких міститься інформація про його листування з 08.05.2023 року по 12.05.2023 року, при дослідженні мобільного телефону марки «NOKIA TA-114», виявлено записи телефонної книги, сеансів зв?язку та смс-повідомлень (т.3 а.с.85-92).
В судовому засіданні, враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали на допиті свідків. А відтак, з врахуванням позиції учасників судового провадження, судом було прийнято відмову прокурора від допиту свідків, про, що занесено до журналу судового засідання.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.
Також, суд визнає належними і допустимими доказами висновки експертиз, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.
Підстав для визнання письмових доказів неналежними та недопустимими, наданих стороною обвинувачення суд не вбачає.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за вище встановлених обставин.
При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що:
- вина ОСОБА_5 у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.332 КК України;
- вина ОСОБА_6 у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданні засобів, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.332 КК України;
Щодо призначення покарання.
Позиція сторони обвинувачення.
Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України - 3 (три) роки позбавленням волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна за виключенням житла.
Щодо ОСОБА_6 прокурор просив визнати його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна за виключенням житла.
Позиція сторони захисту.
Захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просили суд врахувати всі пом?якшуючі обставини, щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, характеризуючі дані, скрутне матеріальне становище, та призначити обвинуваченим наступні покарання: ОСОБА_5 із застосування ст.69 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачений бажає укласти контракт із ЗСУ та за згодою обвинуваченого і його батька, останні вирішили перерахувати частину грошових коштів із суми внесеної як заставу на рахунок Збройних Сил України, а ОСОБА_6 - із застосуванням ст. 75 КК України.
Позиція суду щодо призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6  суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, - враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.
Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв?язку з відстрочкою.
У Постанові від 14.06.2018 року (справа №760/115405/16-к) ВС зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Санкцією частини 3 статті 332 КК України визначено, що за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Згідно ч.2 цієї ж статті на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 року у справі №712/4384/20 однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.
Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).
Щодо призначення покарання ОСОБА_5 .
Досліджені дані про особу ОСОБА_5 (т.3 а.с.106-126) вказують на те, що по місцю проживання він характеризується позитивно, письмових скарг та зауважень на нього не поступало, користується авторитетом серед жителів села та молоді, бере активну участь у спортивних заходах громади, проживає у будинку батьків у важких матеріально-побутових умовах,в багатодітній сім`ї, проживає у віддаленому гірському населеному пункті.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, вперше притягається до кримінальної відповідальності, проживає у важких матеріально-побутових умовах, з багатодітної сім`ї, частину коштів із застави за згодою заставодавця батька ОСОБА_17 просив перерахувати на потреби Збройних Сил України. Вказана обставина підтверджується добровільною письмовою згодою заставодавця, батька ОСОБА_17 , підтвердженою ним усно в судовому засіданні. Бажає укласти контракт із ЗС України, та стати на захист держави.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до ст. 69 КК України, особі може бути призначено основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом кілька обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також з врахуванням ролі обвинуваченого ОСОБА_5 , суму коштів, яку він отримав за свої послуги, вік обвинуваченого на час вчинення злочину 22 роки, а також те, що вчинений ним злочин не є систематичним, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливим в даному конкретному випадку, при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті (частини) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме - пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна, за виключенням житла. 
При цьому, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду суд вважає за необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України. 
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.05.2023 року по 27.06.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні пробаційного нагляду.
Щодо призначення покарання ОСОБА_6 .
Досліджені дані про особу ОСОБА_6 (т.3 а.с.128-149) вказують на те, що по місцю проживання він характеризується позитивно, скарг та зауважень на нього не поступало, мати померла у 2004 році, проживає разом з батьком ОСОБА_18 у багатодітній сім?ї, яка отримує державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я, проживає у віддаленому гірському населеному пункті, в задовільних матеріально-побутових умовах.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, вперше притягається до кримінальної відповідальності, проживає у задовільних матеріально-побутових умовах, проживає у віддаленому гірському населеному пункті, сім`я є багатодітною (9 чоловік) та малозабезпеченою.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до ст. 69 КК України, особі може бути призначено основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом кілька обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також з врахуванням ролі обвинуваченого ОСОБА_6 , суму коштів, яку він отримав за свої послуги, вік обвинуваченого на час вчинення злочину 21 рік, а також те, що вчинений ним злочин не є систематичним, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливим в даному конкретному випадку, при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті (частини) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме - пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна, за виключенням житла. 
При цьому, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду суд вважає за необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України. 
Призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. 
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Суд в даному випадку категорично не погоджується з думкою прокурора про необхідність призначення обвинуваченим покарання у вигляді реального позбавлення волі, оскільки таке покарання за даних обставин справи було б надмірно суворим і несправедливим, адже враховуючи молодий вік обвинувачених 21-22 роки, які не є суспільно небезпечними особами, проживання в тяжких матеріально-побутових умовах, в гірському населеному пункті, малозабезпеченість, одно епізодність вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що виправлення обвинувачених можливе без їх ізоляції від суспільства, однак із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів.
На переконання суду, підстав для призначення обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу немає, оскільки як встановлено судом, обоє обвинувачених є з багатодітних сімей, проживають в складних матеріально-побутових умовах, а відтак призначення покарання у виді штрафу не матиме дієвого впливу, та поставить обвинувачених у ще більш скрутне матеріальне становище.
Щодо призначення додаткового покарання.
Зокрема, згідно з чинними положеннями ст. 55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Абзацом 2 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз?яснено судам, що покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених статтею 55 КК України.
Слід також зазначити, що у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі №404/2081/22 зроблено висновок про те, що згідно з положеннями ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК України передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
А відтак призначення судом обвинуваченим покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, із конфіскацією належного майна, за виключенням житла, є доцільним та виправданим в аспекті визначеної законом мети покарання.
Щодо інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у вигляді застави у розмірі 214720 грн., після внесення якої 27.06.2023 року його було звільнено з-під варти, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Враховуючи, письмову добровільну згоду заставодавця ОСОБА_17 щодо перерахування частини коштів в розмірі 50 000 гривень на рахунок Збройних Сил України, суд вважає, що після набрання вироком законної сили, таку суму коштів слід перерахувати на рахунок ЗСУ, за реквізитами, що містяться на сайті Національного банку України.
Решта суми застави в розмірі 164 720 гривень, зважаючи на відсутність згоди заставодавця щодо звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, суд вважає за доцільне після вступу вироку в законну силу повернути застоводавцю ОСОБА_17 , яка була внесена ним, в інтересах обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 на стадії судового розгляду не обирався, і підстави для його обрання відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових комп?ютерно-технічних експертиз підлягають стягненню із обвинувачених на користь держави, а саме:
- з ОСОБА_5 слід стягнути - 5736 грн. за проведення експертизи належних йому мобільних телефонів марки «IPhone 8+» та «NOKIA TA-114» від 26.07.2023 року (т.3 а.с.85),
- з ОСОБА_6 слід стягнути - 5736 грн. за проведення експертизи належних йому мобільних телефонів марки «IPhone X» від 10.07.2023 року (т.2 а.с.8).
Питання щодо стягнення витрат за проведення комп?ютерно-технічної експертизи мобільного телефону марки «Samsung J6+»,який належить особі, щодо якої провадження зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук - залишити на вирішення при розгляді кримінального провадження щодо такої особи. 
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема мобільні телефони із сім-картами мобільних операторів залишити при матеріалах кримінального провадження, оскільки щодо однієї особи кримінальне провадження зупинене, та перебуває в провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області.
Також суд не вбачає підстав для застосування спеціальної конфіскації щодо транспортного засобу VolkswagenPassat, коричневого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 та ключа від автомобіля VolkswagenPassatр.н.з. НОМЕР_1 , з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 98 КПК передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами п. 4 ч. 1 ст.96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Обґрунтовуючи необхідність застосування спеціальної конфіскації, як знаряддя вчинення злочину, прокурор покликався на те, що транспортний засіб VolkswagenPassat, коричневого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 перебував у власності обвинуваченого ОСОБА_6 , який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу №АТ/3652286 від 23.02.2023 року (т.1, а.с. 226).
Однак суд зауважує, що відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 7 вересня 1998 р. № 1388, абзацом 5 (п`ятим) пункту 8 (восьмого) передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та є оформленими в установленому порядку. 
При цьому, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є різновидом документів, який підтверджує право власності. Такий поліс засвідчує тільки, що особа, яка користується транспортним засобом застрахувала свою відповідальність, як водія, перед третіми особами, покриваючи збитки у разі виникнення ДТП саме з вини водія.
Крім того, в обвинувальному акті, а також як встановлено під час судового розгляду, транспортний засіб Volkswagen Passat, коричневого кольору, р.п.з. НОМЕР_1 перебував саме у тимчасовому користуванні обвинуваченого ОСОБА_6 . 
Під час судового розгляду, обвинувачений неодноразово зазначав, що такий транспортний засіб йому не належить, і він його інколи брав у тимчасове користування. Про це також свідчить і той факт, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було укладено лише на рік. Строк якого вже закінчився.
Згідно інформації, що міститься в матеріалах кримінального провадження (т.3 а.с. 141) згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС України, за ОСОБА_6 транспортні засоби не зареєстровані. А згідно копії інформації про перетин державного кордону, обвинувачений ОСОБА_6 в період з 15.01.2022 року по 18.09.2022 року перетинав державний кордон України на двох різних транспортних засобах, реєстраційні номер яких не є тотожними державному номерному знаку Volkswagen Passat, коричневого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 (т.3 а.с. 133-134).
При цьому, діючим власником транспортного засобу є ОСОБА_19 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в матеріалах справи (т.1 а.с.225).
В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що власник транспортного засобу ОСОБА_19 знав, або міг знати що його транспортний засіб використовувався з незаконною метою.
А відтак, суд доходить переконання про відсутність підстав для застосування спеціальної конфіскації до транспортного засобу Volkswagen Passat, коричневого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 . І такий слід повернути його законному володільцю, разом із ключем від автомобіля Volkswagen Passat р.н.з. НОМЕР_1 .
Що стосується полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/3652286 від 23.02.2023 року, то строк його дії закінчився, а відтак суд вважає за необхідне залишити його при матеріалах кримінального провадження.
Питання щодо решти речових доказів у даному кримінальному провадженні, які стосуються особи, провадження щодо якої зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук, вирішити при розгляді кримінального провадження щодо такої особи.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 100, 124, 368, 371, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати  ОСОБА_5  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна, за виключенням житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України на  ОСОБА_5  покласти наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування основного покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.
Строк відбування додаткового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. 
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.05.2023 року по 27.06.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні пробаційного нагляду.
Запобіжний захід у виді застави обраний ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.
Після вступу вироку в законну силу, частину застави в розмірі 50 000 гривень перерахувати на рахунок Збройних Сил України, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA843000010000000047330992708, код ЄДРПОУ 00032106, Отримувач: Національний банк України, призначення:допомога Збройним Силам України.
Після вступу вироку в законну силу, частину застави в розмірі 164 720 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в розмірі - 5 736 гривень.

Визнати  ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки з конфіскацією майна, за виключенням житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України на  ОСОБА_6  покласти наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування основного покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.
Строк відбування додаткового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади чи місцевого самоврядування обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6  в дохід держави судові витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в розмірі - 5 736 гривень.
Скасувати арешт накладений на речові докази у даному кримінальному провадженні.
Речові докази:
- автомобіль марки Volkswagen Passat, коричневого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 та ключ від автомобіля Volkswagen Passat р.н.з. НОМЕР_1 , що зберігаються на території спеціального майданчика, для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Івано-Франківській області, розміщеного місто Коломия, вулиця Горбаша 8, Івано-Франківської області -повернути законному володільцю.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - повернути законному володільцю.
- страховий поліс АТ/3652286 на автомобіль «VolkswagenPassat» р.н.з. НОМЕР_1 , виписаний на ім`я ОСОБА_6 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 12.07.2021, орган, що видав 7320- повернути законному володільцю;
- посвідчення водія на ім?я ОСОБА_6 , НОМЕР_17, видане 14.03.2023, ТСЦ 7341 - повернути законному володільцю; 
- банківська картка AT КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_6 - повернути законному володільцю;
- мобільний телефон Iphone 10, в чохлі зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_7 , із сімкарткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 належний ОСОБА_6 , які в упакованому та опечатаному вигляді зберігаються в кімнаті речових доказів Верховинського районного Відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- добровільно виданий ОСОБА_10 оптичний диск «DVD-R» «Verbatim» 4.7 GB, на якому записано відео файл із його мобільного телефону марки «IPhone 11 Pro», під назвою «IMG 0017», а саме відеозапис його розмови абонентом записаним в його телефоні як «Доставка», яка відбулась 10.05.2023 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- мобільний телефон марки «IPhone 8+» чорного кольору в чохлі типу «бампер» чорного кольору, IMЕІНОМЕР_18, із сім-каргою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_9 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон марки «NOKIA ТА-114» сірого кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_10 ; ІМЕЛ-2: НОМЕР_11 , із сім-картками мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_12 , НОМЕР_13 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- павербанк чорного кольору ємністю заряду 30 000 та надписом «РС СЕ»; зарядний пристрій білого кольору із надписами «PD QC3. 0+ PD Quickсharger 20W»; два кабелі білого кольору; гаманець чорного кольору із надписом «luckyheather» - конфіскувати в дохід держави;
- дві банківські картки AT КБ «Приват банк» № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 належних ОСОБА_5 ; посвідчення водія категорії «В» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_16 , видане ТСЦ 7342, 04.03.2020, дійсне до 04.03.2022 - повернути законному володільцю.
- грошові кошти в сумі 501 гривня, купюрами номіналом по 200 грн. - 2 купюри серії СВ4937547 та серії ХД3901152, 50 грн. - 1 купюра серії УЖ9223041, 20 грн. - 1 купюра серії ТД7740183, 10 грн. - 1 купюра серії ІОИ4429907, 5 грн. - 1 купюра серії ЮД9941187, 2 грн. - 2 купюри серії РЄ774225 та серії НЄ8710469, 1 грн. - 1 купюра серії ТЄ1513795, та монети номіналом 10 грн. - 1 монета, 1 грн. - 1 монета, які належать ОСОБА_5 - конфіскувати в дохід держави;
- імітаційні грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США банкнотами номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, які помічені цифрами від 1 до 40. На банкнотах 2006 року випуску, які помічені цифрами від 1 до 15 та від 21 до 36 (в загальній кількості 31 банкнота), на лицьовій стороні, під надписом «SERIES 2006A», який знаходиться в лівій нижній частині банкноти, а також на зворотній стороні банкноти, перед надписом «INDEPENDENCE HALL». На банкнотах 2009 року випуску, які помічені цифрами від 16 до 20 та від 37 до 40 (в загальній кількості 9 банкнот), на лицьовій стороні, під надписом «SERIES 2009A», який знаходиться в правій нижній частині банкноти, а також на зворотній стороні банкноти, перед надписом «INDEPENDENCE HALL», які купюри знаходяться в паперовому конверті білого кольору - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя            ОСОБА_1