Провадження № 2/211/740/26 
ЄУН 211/6580/25 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді – Грубника О.М., за участю секретаря судових засідань Бодрухіної Є.А., розглянувши у судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, третя особа – ОСОБА_2 , про виділ співвласником у натурі частки із спільного майна,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат – Самозван К.А., звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, третя особа – ОСОБА_2 , про виділ співвласником у натурі частки із спільного майна, а саме, просить суд: виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: житлового будинку літ. «Д» загальною площею 150,2 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., з господарчими побудовами, а саме: вбиральня літ. «Е», літня кухня літ. «З», сарай літ. «С», огорожа 3-6, водоколонка ІІ, вимощення ІІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що поділ майна та виділ частки в окрему одиницю в позасудовому порядку не представляється можливим, так як частка домоволодіння належить померлому ОСОБА_3 , а ще одна частка в розмірі частки домоволодіння взагалі ні за ким не оформлена. Станом на сьогоднішній день, будучи співвласником домоволодіння, позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном без згоди інших співвласників, що порушує її майнові права, тому позивач звертається з вищевказаним позовом для захисту своїх прав та інтересів.
Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за № 70/25 від 28 серпня 2025 року відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, експертом запропоновано єдиний варіант виділу частки об`єкта нерухомого майна, домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в окремий об`єкт нерухомості, що з технічного зору можливий.
Ухвалою суду від 10 липня 2025 року було постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження
Ухвалою суду від 21 липня 2025 року було витребувано у приватного нотаріуса Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька філія Державного нотаріального архіві в Дніпропетровській області копії документів, згідно яких визначено власника (співвласника) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року витребувано в Четвертій Криворізькій державній нотаріальній конторі відомості, щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою від 30 вересня 2025 року до участі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до розгляду в судовому засіданні.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи. Проте надали заяву до суду про розгляд справи без їх участі, за наявними матеріалами у справі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу без її участі та не має заперечень до вимог позивача ОСОБА_1 .
Третя особа судове засідання не з`явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте надала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені в повному обсязі. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
На підставі договору дарування від 23 листопада1993 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом 4-ої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №1-5981 (договір дарування зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації: записаний в реєстр. Книгу №11 доп. Сторінку №124, запис №99), ОСОБА_1 є власницею частки нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, володіє вказаним майном на праві спільної часткової власності.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2007 року по справі №2-2195/2007 року визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво, а саме: сарай «С» розміром 4,06*3,56=14,5 кв.м., веранду «д4» розміром 3,92*2,25=8,8 кв.м, у складі домоволодіння АДРЕСА_2 .
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Криворізьке БТІ» від 01.02.2008 року № 17590629, було прийнято рішення про реєстрацію права власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , власником зазначено ОСОБА_1 , форма власності - приватна спільна часткова, частка 1/2.
Рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 20.05.2009 №255, на підставі заяв співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , домоволодінню, яке складається з: житлові приміщення літ. «А-1», «В-1», «Д-1»; літня кухня літ. «З»; сараї літ «Р», «С»; вбиральні літ. «М», «Е»; погріб літ. «Ж»; літній душ літ «Н»; теплиця літ «Т»; гараж літ «У»; водоколонка І, ІІ; вимощення ІІІ; огорожа №1-6, було присвоєно єдину адресу: АДРЕСА_4 .
Рішенням міської ради №2421 від 26 січня 2024 року, АДРЕСА_2 .
Згідно інформаційної довідки №426218891 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна від 09 травня 2025 року співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі частки був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 січня 2001 року. Про право власності ще на частку домоволодіння не відомо. В Державному реєстрі речових прав ця частка ні за ким не зареєстрована.
11 грудня 2024 року на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертизи» був виготовлений Технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після проведення поточної інвентаризації був складений документ – Відомість про технічний стан нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , який є складовою частиною технічного паспорта. 
Таким чином згідно вказаної Відомості об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 складається з:- житлового будинку літ. «Д-2» загальною площею 150,2 м2, житловою площею 19,4 м.2;- вбиральні літ. «Е»;- літня кухня літ. «З»;- сарай літ. «С»;- огорожа № 3-6- вимощення ІІІ;- водоколонка ІІ. 
У відомості зазначено, що під час інвентаризації було проведено фактичні обміри будівлі літ. «Д-2», на підстави яких встановлено технічні характеристики об`єкта. За фактичним обміром загальна площа житлового будинку літ. «Д-2» - 150,2 кв.м., житлова площа будинку без змін. Згідно п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації, це не є самочинним будівництвом. Житловий будинок літ. «Г» - знесено. 
Щодо житлового будинку літ. «Д-2» вказана розбіжність виникла у зв`язку з тим, що у договорі дарування від 23 листопада 1993 року вказана житлова площа будинку, яка є ідентичною після інвентаризації, а загальна площа не вказана взагалі. Крім того, в договорі дарування вказано, що будівля під літерою «Г» мала знос 50 відсотків, із часом більше, ніж за 30 років вказана будівля була розвалена, тому підлягала знесенню. 
За технічними показниками 1/2 частина домоволодіння, яка належить позивачу є відокремленою, має окремий вихід та може бути виділена. Також під вказане домоволодіння виділена окрема земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та будівельних споруд. Проте, попри реальний поділ домоволодіння, формально право спільної часткової власності зберігається, що не уможливлює реєстрацію за позивачем права власності на майно, як окрему одиницю. 
05 червня 2025 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертизи» складений висновок щодо технічної можливості поділу, виділу об`єкта нерухомого майна. Згідно вказаного Висновку «…За технічними показниками і враховуюче те, що об`єкти можуть використовуватися окремо, мають окремі входи/виходи, розташовані на суміжних земельних ділянках, будинок може бути виділено в окремий об`єкт нерухомості без виконання будівельно-монтажних робіт. В результаті виділу може бути створено об`єкт: - Житловий будинок літ. «Д» загальною площею 150.2 кв.м., житловою площею 19.4 кв.м., з господарчими побудовами, а саме: вбиральня літ. «Е», літня кухня літ. «З», сарай літ, «С», огорожа 3-6, водоколонка ІІ, вімощення ІІІ. 
Здійснити поділ майна та виділ частки в окрему одиницю в позасудовому порядку не представляється можливим, так як 1/4 частка домоволодіння належить померлому ОСОБА_3 , а ще одна частка в розмірі 1/4 частки домоволодіння взагалі ні за ким не оформлена. Станом на сьогоднішній день, будучі співвласником домоволодіння, позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном без згоди інших співвласників, що порушує її майнові права.
За таких обставин, з метою підтвердження можливості виділення частки, на замовлення позивача була проведена будівельно-технічна експертиза щодо можливості виділу частки із спільної часткової власності об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку експерта №70-25 від 28 серпня 2025 року, запропоновано єдиний можливий варіант виділу частки об`єкту нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , враховуючи фактичне користування будівлями та спорудами кожного зі співвласників. Перепланування та будівництво інших приміщень для виділу не потрібно, частини домоволодіння кожного зі співвласників вже відокремлені, огороджені парканом. Таким чином, експертом запропоновано варіант виділу частки об`єкта нерухомого майна, домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в окремий об`єкт нерухомості, що з технічної точки зору можливий.
Четверта Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області 14 серпня 2025 року повідомила, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 14.08.2025 спадкова справа не відкривалась. 
Згідно з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , після смерті якого ніхто спадщину не оформлював, до цього часу власником частки домоволодіння в Державному реєстрі речових прав значиться ОСОБА_3 . Зі змістом позовної заяви ознайомлена, проти позовних вимог не заперечує, власність фактично відокремлена та у разі виділу в натурі не спричинить перешкод для володіння та користування.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.
Згідно зі статтею15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Згідно зі ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною першою, другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Визначальним для виділу частки будівлі в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки нежитлової будівлі відповідно до часток співвласників.
У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16 (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. З такого ж висновку виходив Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження № 61-11448св20).
Отже, виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості такого виділу.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.
Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Враховуючи вищевикладене, оскільки представник відповідача не має заперечень до вимог позивача ОСОБА_1 , третя особа зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені в повному обсязі, тому з метою належного володіння, користування і розпорядження належної позивачу частки нерухомого майна, суд вважає за необхідне виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: житлового будинку літ. «Д» загальною площею 150,2 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., з господарчими побудовами, а саме: вбиральня літ. «Е», літня кухня лі. «З», сарай літ «С», огорожа 3-6, водо колонка ІІ, вимощення ІІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 5, 76-81, 258, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316-319, 364, 367 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, третя особа – ОСОБА_2 , про виділ співвласником у натурі частки із спільного майна – задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: житлового будинку літ. «Д» загальною площею 150,2 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., з господарчими побудовами, а саме: вбиральня літ. «Е», літня кухня літ. «З», сарай літ. «С», огорожа 3-6, водоколонка ІІ, вимощення ІІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; 
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          О.М.Грубник