Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2026 р. Справа № 520/26635/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №25189-27888/Б-03/8-2000/25 від 04.09.2025 року в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2022-2024), що передують року звернення за призначенням пенсії;
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 25.08.2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15 057 грн. 09 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.09.2025 року №25189-27888/Б-03/8-2000/25 протиправно відмовлено переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати за попередні три роки: 2022, 2023, 2024 роки. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 10.10.2025 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що позивач з 12.10.2009 перебуває на обліку в головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано при заробітній платі за періоди з 01.07.1995 по 28.02.2014 та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016р. - 3764,40 грн, та проіндексований згідно з вимогами ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначив, що показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку, а тому підстави для застосування показника середньої заробітної плати за попередні три роки: 2022, 2023, 2024 роки у даному випадку відсутні.
Ухвалою суду від 25.12.2025 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у термін - п`ять днів з моменту отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії: протоколів призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсії з 12.10.2009 та всіх перерахунків пенсії у 2025 році із зазначенням виду пенсії та підстав її призначення/перерахунку по кожному періоду.
30.12.2025 на виконання вказаної вище ухвали суду від відповідача до суду надійшли копії протоколу призначення пенсії позивачу з 12.10.2009 разом з додатками та протоколу перерахунку пенсії з 01.03.2025.
У зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці, у період з 26.12.2025 по 09.01.2026 року дана справа не розглядалась.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 з 12.10.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується протоколом призначення пенсії.
Пенсію розраховано при заробітній платі за періоди з 01.07.1995 по 28.02.2014 та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016р. - 3764,40 грн, та проіндексований згідно з вимогами ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується відомостями з пенсійної справи позивача.
25.08.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати за попередні три роки: 2022, 2023, 2024 роки.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.09.2025 року №25189-27888/Б-03/8-2000/25 позивачу відмовлено у такому призначенні, а також зазначено, що підстави для здійснення перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати за попередні роки: 2022, 2023, 2024 роки законні підстави відсутні.
Позивач вважає вказану відмову відповідача протиправною, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003" (далі за текстом - Закон № 1058-ІV), він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
У ст. 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
З матеріалів справи вбачається, що вперше за призначенням пенсії, як державному службовцю, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою 12 жовтня 2009 року і йому було призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу від 16.12.1993» № 3723-XII (далі по тексту - Закон № 3723-XII) з виплатами, передбаченими ч. 4 ст. 31 цього закону.
Судом встановлено, що станом на час звернення до відповідача за призначенням пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу», яка за видом була віднесена законодавцем до пенсії за вислугу років.
Згідно з частинами 4-6 ст. 31 Закону № 3723-XII в редакції чинній на час призначення пенсії вперше, у разі відставки державного службовця, який не досяг пенсійного віку, але має страховий стаж для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років і відпрацював на посадах першої чи другої категорії не менш як п`ять років, йому виплачується щомісячно 85 відсотків його посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років до досягнення пенсійного віку.
При досягненні пенсійного віку державним службовцем, який перебуває у відставці, йому призначається пенсія як державному службовцю.
У разі призначення пенсії за віком, працевлаштування, засудження за скоєння злочину виплати, передбачені частиною четвертою цієї статті, припиняються.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що позивач, отримуючи пенсію за вислугу років, мав право в подальшому при досягненні пенсійного віку на призначення пенсії за віком, і у разі призначення пенсії за віком, чому має передувати звернення позивача до органу ПФУ із відповідною заявою, виплата позивачу пенсії, як державному службовцю, було б припинено.
Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.
Судом встановлено, що у зв`язку із змінами законодавства, у тому числі прийняття нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, відповідно до ст.90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок розміру пенсії позивачу як державному службовцю, що досяг пенсійного віку та перебуває у відставці, відбувався на підставі судових рішень за його зверненнями до суду з відповідними позовними вимогами. При цьому до органів ПФУ саме за призначенням пенсії за віком позивач не звертався.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення та виплату з 25.08.2025 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року по справі № 577/2576/17, за якою ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший; при зверненні особи, якій було призначено пенсію у порядку іншого закону, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV; висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 року по справі № 720/208/17, від 16.06.2020 року по справі № 127/7522/17, від 18.08.2020 року по справі № 263/6611/17.
За приписами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Із урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що, оскільки в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, то дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2022-2024), є протиправними.
У той же час, враховуючи встановлення судом порушення прав позивача, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту прав останнього є зобов`язання відповідача вчинити дії щодо призначення та виплати позивачу з 25.08.2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.
В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію за віком у розмірі 15057,09 грн., суд відмовляє, оскільки в цій частині позовні вимоги є передчасними та заявлені на майбутнє, адже позивачу пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у суду відсутні підстави вважати, що пенсія позивачу буде виплачуватися в іншому розмірі. 
Відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2022-2024).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо призначення та виплати ОСОБА_1 з 25.08.2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат в розмірі 678 (шістсот сімдесят вісім) грн. 27 коп. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 12.01.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко