Справа № 127/22191/25
Провадження № 22-ц/801/110/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року	Справа № 127/22191/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/22191/25 запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року, яке ухвалила суддя Бессараб Н.М. у Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 16 жовтня 2025 року, 

в с т а н о в и в :

В липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №103386717, який підписаний одноразовим ідентифікатором, за яким сума наданого відповідачу кредиту становить 11500 грн, строк кредиту 30 днів, дата повернення - 06 вересня 2021 року. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, однак відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 51577,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11500 грн; заборгованість за процентами - 38812,50 грн; заборгованість за комісією - 1265 грн.
27 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №103386717 від 07 серпня 2021 року.
Оскільки відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору, борг не погасила, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №103386717 від 07 серпня 2021 року в загальному розмірі 51577,50 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11500,00 грн; заборгованість за сумою відсотків - 38812,50 грн; заборгованість за сумою комісії - 1265,00 грн, понесений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник  ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його таким, що ухвалене з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне вирішення справи по суті, не сприяв повному, об`єктивному її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
Просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №103386717 від 07 серпня 2021 року в розмірі 15812,5 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11 500,00 грн; заборгованість за процентами - 4 312,50 грн. В решті позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 742,65 грн, судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 1 839,40 грн. Стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 4160,53 грн, витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в апеляційному суді в розмірі 5 000,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2025 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений Договір про споживчий кредит №103386717.

Згідно з п. 1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 

Сума (загальний розмір) кредиту становить 11500 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 07 серпня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 06 вересня 2021 року. Загальні виграти Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5577,50 грн в грошовому виразі та 12,184 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 17077,50 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 1265,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 4312,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору.

Відповідно до Додатку №1 до договору про споживчий кредит №103386717 від 07 серпня 2021 року (Графік платежів) загальна вартість кредиту становить 17077,50 грн, яка складається з: 11500,00 грн - сума кредиту за договором, 4312,50 грн - проценти за користування кредитом; 1265,00 грн - комісія за надання кредиту.

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.

Пункт 7.1, 7.2 Кредитного договору визначає, що Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Усі зміни та доповнення до цього Договору вчиняються у будь-які формі не забороненій законодавством (у т.ч. у формі відмінній від договору, якщо це не заборонено законодавством) та набувають чинності за умови, що згода Позичальника виражена у відповідний спосіб (за допомогою застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором та/або виконання дій, що вимагає Товариство, зокрема згідно розділу 5, 6 Правил) та/або у зв`язку з настанням відкладальної (их) обставин(и), окрім змін до Правил, до яких приєднується Позичальник у випадку внесення будь-яких змін у цей Договір, що погребують його згоди або підпису з використанням одноразового ідентифікатора або у зв`язку з настанням відкладальної (их) обставин(и), тощо. Крім того, окрема згода Позичальника не вимагається на внесення змін/оновлення Графіку платежів, що здійснюється Кредитодавцем самостійно з метою актуалізації відомостей про заборгованість Позичальника та/або Термін повернення кредиту та процентів у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) та/або частковим погашенням заборгованості, згідно розділу 6 Правил та цього Договору, а також у випадках обумовлених п.3.2.7 Договору.

Відповідно до п. 6 Кредитного договору вказаний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 

Як вбачається із анкети-заяви на кредит №103386717 від 07 серпня 2021 року, заповнення анкети ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , заповнення заяви відбулося 07 серпня 2021 року о 07:23, автоматична перевірка 07 серпня 2021 року о 07:23, перевірка у БКІ 07 серпня 2021 року о 07:23, скоринг 07 серпня 2021 року о 07:23, підписання договору відбулося 07 серпня 2021 року о 07:24.

Кредитний договір №103386717 від 07.08.2021 підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W92288, який відправлений позичальнику 07 серпня 2021 року о 20:25 на номер телефону НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан».

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав та згідно з копією платіжного доручення №30819213 від 07 серпня 2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_4 , кредитні кошти згідно договору №103386717 у розмірі 11500 грн. 

Згідно відповіді АТ «Таскомбанк» від 06 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) видано миттєву банківську платіжну картку № НОМЕР_5 , яка є неперсоніфікованою міжнародною платіжною карткою, підтверджують зарахування 07 серпня 2021 року о 20:25:07 год на рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у гривнях, операції по якому здійснювались за допомогою зазначеної банківської платіжної картки № НОМЕР_5 , грошових коштів в сумі 11500 грн. 

Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак умови кредитного договору не виконала. Крім того, сторонами погоджено графік платежів та основні умови кредитування, який містить інформацію про дату платежу, відсотки за користування кредитом, комісію за надання кредиту.

Відповідно до укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т від 27 січня 2022 року та витягу з реєстру боржників від 27 січня 2022 року, TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №103386717 від 07 серпня 2021 року в загальному розмірі 51577,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11500 грн; заборгованість за процентами - 38812,50 грн; заборгованість за комісією - 1265,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 07 серпня 2021 року, тому у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту в судовому порядку та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 51577,50 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11500,00 грн; заборгованість за сумою відсотків - 38812,50 грн; заборгованість за сумою комісії - 1265,00 грн, а також судові витрати.

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626,628 ЦК України).

За змістом ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами.

Частинами 2, 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу ч. 1ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу припису ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, яка переглядається, встановлено, що договір про споживчий кредит від 07 серпня 2021 року №103386717 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 підписано останньою.

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримала кошти за кредитним договором та не повернула їх у визначені строки, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договором факторингу, про що вірно вказав суд першої інстанції та що при апеляційному перегляді справи під сумнів не ставиться.

За приписами ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

ОСОБА_1 не заявляла зустрічні позовні вимоги щодо безгрошовості кредитних договорів на підставі положень ст.1051 ЦК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що умови кредитного договору №103386717 від 07 серпня 2021 року щодо сплати комісії в розмірі 1265,00 грн за надання кредиту є нікчемними, спростовуються наступним.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі 496/3134/19 зазначено: «31.20. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
31.21. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
31.22. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
31.23. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.»
Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

Крім того, на виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 цих Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Таким чином, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже дії позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту є правомірними, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму по комісії до умов договору.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірне нарахування відсотків поза межами погодженого сторонами строку кредитування, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з умов кредитного договору №103386717 від 07 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) кредит надається строком на 30 днів з 07 серпня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 06 вересня 2021 року. 

Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (а.с.61).

Отже, умовами договору передбачено, що загальний строк кредитування за договором №103386717 від 07 серпня 2021 року на стандартних умовах становить 60 днів, тобто до 05 листопада 2021 року.

Як вбачається з відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103386717 від 07 серпня 2021 року, відповідачці здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами в сумі 4312,50 грн з 08 серпня 2021 року по 06 вересня 2021 року за ставкою 1,25% в день, а з 07 вересня 2021 року по 05 листопада 2021 року нараховано проценти в сумі 34500 грн за стандартною (базовою) ставкою 5% в день.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що судом першої інстанції встановлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, відсотків та комісії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгованість за кредитним договором в розмірі 51577,50 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11500,00 грн; заборгованість за сумою відсотків - 38812,50 грн; заборгованість за сумою комісії - 1265,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для відповідача, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 51577,50 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2026 року.

Головуючий      Сопрун В.В.

Судді       Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.