КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 1003/17849/12
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3460/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б., 
суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Марченка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Шовкопляс О.П., у справі за заявою ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_2  звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив замінити стягувача ОСОБА_3 на процесуального правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритого на підставі рішення суду у справі № 1003/17849/12 за позовом АТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 522 004 грн. 08 коп. (а.с. 1-5).
На обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013 року у справі № 1003/17849/12 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість, завдану порушенням зобов`язань у розмірі 522 004 гривень 08 копійок. Рішення набрало законної сили, на підставі чого судом видано виконавчі документи.
25.09.2013 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Такуєвим О.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 522 004 грн. 08 коп. 
12 жовтня 2020 року відбулись електронні торги (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-09-28-000001-b) з продажу лоту № GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оформлені протоколом електронного аукціонну № UA-ЕА-2020-09-28-000001-b, згідно якого переможцем визначено ОСОБА_3 із найвищою пропозицією в сумі 347 867,75 грн.
Оплату лоту № GL1N419094 оформленого протоколом № UA-ЕА-2020-09-28-000001-b від 12.10.2020 в сумі 347 867,75 грн. здійснено 22.10.2020, що підтверджується квитанцією № 0.0.1881145520.1.
30.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено Договір б/н про відступлення (купівлі продажу) права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб.
Відповідно до Додатку №1 та №2 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 30.10.2020, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором №20-07-Ип/40 від 02 листопада 2007 року укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 та за договором поруки укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_3 по цивільній справі №1003/17849/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 522 004 грн. 08 коп.
09.09.2024 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги б/н за кредитними договорами фізичних осіб.
08.11.2024 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги б/н за кредитними договорами фізичних осіб.
Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги від 30.10.2020, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальника та/або заставодавця, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.
П. 2.2. Договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами щодо сплати Боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та визначених на момент набуття Новим Кредитором Права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пеней), відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів.
Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 30.10.2020 року, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором 20-07-Ип/40 від 02.11.2007 укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 . 
Враховуючи вищевикладене, заявник просив замінити стягувача - ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_2 (а.с. 1-5).
28 липня 2025 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - адвоката Мочинського А.Р., у якому просив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні НОМЕР_4 у справі №1003/17849/12, відмовити, посилаючись на те, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення. Заміна сторони виконавчого провадження після пропуску строку пред`явлення виконавчого документа можлива, якщо строк пропущений з поважних причин. Якщо строк не поновлено, заміна сторони неможлива, оскільки виконавчі дії не вчиняються поза межами цього строку. Заміна сторони після спливу строку пред`явлення виконавчого документа може порушити принцип правової визначеності, оскільки боржник може у невизначеному стані протягом тривалого часу. В даному випадку заявником не надано жодних доказів втрати виконавчого листа, жодних поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа і взагалі не доведено існування заборгованості (а.с. 85-88, 90-91).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2025 року заяву ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.
Замінено стягувача - ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_2 у справі за позовом ПАТ «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 127-131).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 10 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мочинський А.Р. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу (а.с. 133-140).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначав, що оскаржувана ухвала є помилковою, протиправною, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Судом першої інстанції не було належним чином досліджено та враховано доводи представника відповідача - адвоката Мочинського А.Р. Надані у відзиві аргументи сторони відповідача залишилися поза увагою суду, без належної правової оцінки та аналізу. Суд обмежився лише формальним посиланням на факт надходження відзиву від представника відповідача. Разом з тим, виклад змісту відзиву є неповним.
Звертав увагу, що у відзиві чітко наголошувалось на тому, що заміна сторони у виконавчому провадженні після спливу строків пред`явлення виконавчого документу до виконання є неможливою без їх попереднього поновлення судом, а також подібні дії порушують принцип правової визначеності.
Вказував, що ухвалою суду від 22 грудня 2021 року було відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строків для їх пред`явлення до виконання.
Сторона апелянта вважає, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива лише за умови існування дійсного виконавчого документа, який може бути пред`явлений до виконання. У разі відсутності такого документа або спливу строків для його пред`явлення заміна сторони є неправомірною (а.с. 134-141).
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси.
Заявник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про розгляд справи апеляційним судом 22 січня 2026 року були сповіщені 01 грудня 2025 року повідомленнями до Електронного кабінету в ЄСІТС, кожного окремо, із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. Апелянт ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були сповіщені 09 грудня 2025 року про що є відмітки працівників пошти про вручення адресатам поштових відправлень суду. 19 січня 2026 року представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Мочинський А.Р. подав клопотання в якому просив розглянути справу за відсутності апелянта та її представника (а.с. 177-189).
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).
Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013 року у справі № 1003/17849/12 (2/357/138/13) стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість, завдану порушенням зобов`язань у розмірі 522 004 гривень 08 копійок (а.с. 42-47).
Рішення набрало законної сили, на підставі чого судом видано виконавчі документи.
25 вересня 2013 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Такуєвим ЛО.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 2/357/138/13, виданого 24.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» борг у сумі 522 004 грн. 08 коп. (а.с. 36).
Як встановлено в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2021 року у справі № 1003/17849/12, 25 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення) (а.с. 69).
12 жовтня 2020 року відбулись електронні торги https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-09-28-000001-b) з продажу лоту № GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оформлені протоколом електронного аукціонну № UA-ЕА-2020-09-28-000001-b, згідно якого переможцем визначено ОСОБА_3 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) із найвищою пропозицією в сумі 347 867,75 грн.
Оплату лоту № GL1N419094 оформленого протоколом № UA-ЕА-2020-09-28-000001-b від 12.10.2020 в сумі 347 867,75 грн. здійснено 22.10.2020, що підтверджується квитанцією № 0.0.1881145520.1.
30.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено Договір б/н про відступлення (купівлі продажу) права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб.
Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги від 30.10.2020, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальника та/або заставодавця, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.
П. 2.2. Договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами щодо сплати Боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та визначених на момент набуття Новим Кредитором Права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пеней), відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів.
Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 30.10.2020 року, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором 20-07-Ип/40 від 02.11.2007 укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 замінено стягувача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) по цивільній справі №1003/17849/12 за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 522 004 грн. 08 коп. (а.с. 56-60).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення (а.с. 68-72).
09.09.2024 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, визначених у такому договорі (а.с. 23-27, 28-29, 30-31, 32-33, 34).
Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги Первісного кредитора до позичальника та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 та № 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, зазначених цим договором (а.с. 23).
Відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 09 вересня 2024 року, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором 20-07-Ип/40 від 02.11.2007 укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 28-29).
Також, відповідно до п.п. 3,4 Додатку №2 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 09 вересня 2024 року, права вимоги відступаються зокрема і до поручителів за договорами поруки № 20-07-П1/40 від 02.11.2007 року та № № 20-07-П2/40 від 02.11.2007 року ОСОБА_4  та ОСОБА_5 (а.с. 30-31).
08.11.2024 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, визначених у такому договорі (а.с. 12-22).
Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги Первісного кредитора до позичальника та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 та № 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, зазначених цим договором (а.с. 12).
Відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 08 листопада 2024 року, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором 20-07-Ип/40 від 02.11.2007 укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 17-18).
Також, відповідно до п.п. 3,4 Додатку №2 до Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги від 08 листопада 2024 року, права вимоги відступаються зокрема і до поручителів за договорами поруки № 20-07-П1/40 від 02.11.2007 року та № № 20-07-П2/40 від 02.11.2007 року ОСОБА_4  та ОСОБА_5 (а.с. 19-20).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником, і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження
№ 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила (пункти27-130), що реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Так, колегією суддів встановлено, що 25 вересня 2013 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Такуєвим ЛО.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 2/357/138/13, виданого 24.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» борг у сумі 522 004 грн. 08 коп. (а.с. 36).
25 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення) (а.с. 69).
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.
За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Якщо виконавче провадження не закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.
Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюється для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами, винесеними згідно із Законом № 1730 - VIII від 03.11.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
В частині 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
В пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року зазначено, що виконавчі документи видані, до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим же Законом.
Таким чином, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувача винесена державним виконавцем 25 квітня 2014 року, то за приписами Закону України «Про виконавче провадження» стягувач мав право повторно пред`явити виконавчий лист до виконання до 25 квітня 2017 року.
Проте, відомостей щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом визначеного Законом строку як і відомостей щодо відновлення виконавчого провадження матеріали справи не містять.
Разом з тим, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 року у цій справі відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який був другим кредитором із ланцюгу чотирьох кредиторів у цій справі, про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення (а.с. 68-72).
Таким чином, апеляційним судом встановлені обставини відсутності даних про повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк, відсутності відкритого виконавчого провадження, спливу строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання і відсутність клопотання про його поновлення.
При цьому, суд враховує, що після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
До того ж, слід також враховувати і ту обставину, що договір відступлення права вимоги укладено вже після закінчення строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.
Відтак, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а також не врахував правових висновків Верховного Суду, висловлених в аналогічних правовідносинах, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про заміну стягувача відносно боржника ОСОБА_1 .
Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 23 січня 2026 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов