ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 2-3/11		
Провадження № 22-ц/821/153/26		
Категорія: на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) –  ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про зобов`язання знести самовільно збудовані споруди та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про зобов`язання знести самовільно збудовані споруди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2025 року, постановленою у підготовчому засіданні, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що протягом усього часу перебування даної справи у провадженні суду, починаючи з жовтня 2006 року, позивач за зустрічним позовом – ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся в засідання, попередньо звертаючись із заявами про відкладення розгляду справи з ідентичних підстав, крім того, з вказаних заяв вбачається, що він наполягає на розгляді справи за його присутності, жодної заяви щодо розгляду справи у його відсутність до суду не надходило.
Суд першої інстанції зазначив, що вказані дії свідчать про протиправне, недобросовісне та неналежне використання позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 своїх процесуальних прав. Такі дії зовні відповідають вимогам законодавства, але здійснюються з метою затягування справи або досягнення іншої недобросовісної мети.
Таким чином, оскільки позивачем за зустрічним позовом та його представником було допущено неодноразову повторність неявки в засідання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції, 10.11.2025 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2025 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 08.10.2025 він та його представник – адвокат Мельник О. Ф. не з`явились в судове засідання у зв`язку з проходженням реабілітаційного лікування на підтвердження чого, ним було надано до суду копію путівки, тобто підтвердження поважності відкладення справи.
18.12.202 на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належно повідомленого позивача і у випадку повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
Вказав, що будучи належно повідомленими та не з`явившись двічі поспіль в судове засідання, позивач та його представник очевидно та поза сумнівом діяли на власний розсуд та за своєї розсудливості і обачливості мали передбачити наслідки таких процесуальних дій. 
З огляду на викладене, просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду від 08 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явились.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Кецкало В. В. надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Додатково зазначено, що позицію викладену в відзиві підтримують.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У справі «Дія 97» проти України» (заява № 19164/04, рішення від 21 жовтня 2010 року) Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, заява № 39843/98; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації
Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасники справи мають право брати участь в судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз змісту п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави може мати місце, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, повторно не з`явився у підготовче чи у судове засідання, або не повідомив про причини неявки.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2006 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та про зобов`язання знести самовільно збудовані споруди (т. 2 а.с. 11).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2007 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном (т. 1 а.с. 15).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2007 року об`єднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та про зобов`язання знести самовільно збудовані споруди та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном (т. 1 а.с. 41 – 42).
16.06.2009 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв?язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи, не надавши відповідного підтвердження. На проведення засідання без участі свого представника він не погоджується (т. 2 а.с. 195).
09.07.2009 від ОСОБА_2 надійшла аналогічна заява, без відповідного підтвердження (т. 2 а.с. 202).
08.06.2011 ОСОБА_2 та його представник адвокат Мельник О. Ф. у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили (т. 2 а.с. 243).
20.06.2011 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з вибуттям на оздоровлення, на підтвердження чого надав копію путівки (т. 2 а.с. 253).
25.07.2011 ОСОБА_2 та його представник адвокат Мельник О. Ф. у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили (т. 2 а.с. 261).
05.05.2014 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв?язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи, не надавши відповідного підтвердження (т. 3 а.с. 12).
28.05.2014 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його санаторно-курортним лікуванням, на підтвердження чого надав копію путівки (т. 3 а.с. 15).
01.09.2014 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, на підтвердження чого надав відповідну довідку. У заяві наголосив, що в подальшому братиме участь у розгляді справи особисто (т. 3 а.с. 20).
10.11.2016 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи в іншому місті, не надавши відповідного підтвердження (т. 3 а.с. 47).
24.11.2016 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку із санаторно-курортним лікуванням, на підтвердження чого надав копію путівки (т. 3 а.с. 52).
19.09.2017 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи, не надавши відповідного підтвердження. При цьому, у заяві зазначив, що не погоджується на розгляд справи за відсутності його представника (т. 3 а.с. 104).
06.11.2017 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з проходженням обстеження та лікуванням, на підтвердження чого надав копію направлення на консультацію в поліклініку (т. 3 а.с. 108).
12.12.2017 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з його перебуванням на лікуванні, на підтвердження чого надав копію медичної документації (т. 3 а.с. 113).
16.05.2018 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з хворобою. При цьому, наполягає на його особистій участі у судовому засіданні (т. 3 а.с. 126).
12.06.2018 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи, не надавши відповідного підтвердження. При цьому у заяві зазначив, що не погоджується на розгляд справи за відсутності представника (т. 3 а.с. 131).
09.07.2018 та 23.10.2018 від ОСОБА_2 надійшли заяви, аналогічні вище зазначеній (т. 3 а.с. 137, 147).
12.11.2019 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку із санаторно-курортним лікуванням, на підтвердження чого надав копію путівки терміном з 04.11.2019 по 23.11. 2019. В заяві зазначено про його бажання брати участь у розгляді справи особисто (т. 3 а.с. 156, 157).
26.03.2020 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із впровадженням на території України карантину (т. 3 а.с. 160).
30.04.2020 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням на території України карантину. При цьому зазначає, що бажає приймати участь у справі особисто (т. 3 а.с. 165).
20.07.2020 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи в апеляційній інстанції, не надавши відповідного підтвердження. При цьому у заяві зазначив, що не погоджується на розгляд справи за відсутності його представника (т. 3 а.с. 169).
20.11.2024 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з санаторно-курортним лікуванням, на підтвердження чого надав копію путівки терміном з 31.10.2024 по 22.11.2024 (т. 3 а.с. 202, 203).
26.02.2025 Стадник П. І. подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи у Монастирищенському районному суді Черкаської області, на підтвердження чого надав копію повістки про виклик до суду у кримінальному провадженні (т. 3 а.с. 211).
16.05.2025 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Мельника О. Ф. в розгляді іншої справи в Ульянівському районному суді Кіровоградської області (т. 3 а.с. 219).
25.08.2025 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває на амбулаторному лікуванні та не в змозі з`явитись в судове засідання. Докази перебування на амбулаторному лікуванні з 25.08.2025 по 03.09.2025 надані з заявою про їх долучення від 02.10.2025 (т. 3 а.с. 226, 234 - 235).
07.10.2025 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не має можливості з`явитися у судове засідання, у зв`язку з реабілітаційним лікуванням, на підтвердження чого надав копію путівки терміном з 02.10.2025 по 24.10.2025 (т. 3 а. с. 236, 237).
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, виходив з того, що належним чином повідомлений позивач неодноразово не з`явився в попереднє судове засідання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.
Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.
Разом з цим у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 554/9972/19.
У постановах Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 500/3032/18, від 12.01.2023 у справі № 205/3009/16, від 14.02.2023 у справі № 947/15909/21 зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2023 у справі № 557/1799/21.
Таким чином, положення ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).
Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.09.2024 у справі № 490/9587/18(пункти 135-139) та викладено у постанові Верховного Суду від 24.03.2025 у справі 203/3889/23 (провадження № 61-6021св24).
Далі, принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться судом відповідно до ст. 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. 
Зважаючи на встановлені матеріалами справи обставини та викладені вище норми права, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову у даній справі без розгляду, оскільки належним чином повідомлений позивач – ОСОБА_2 та його представник – адвокат Мельник О. Ф. у даній справі повторно не з`явились в судове засідання. При цьому, під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.
Апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2025 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 у даній справі слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков