Дата документу 20.01.2026	Справа № 554/614/26	
 	Провадження № 1-кп/554/644/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2026 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025170420001182 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , стрілець, солдат, професійно-технічна освіта, РНОКПП НОМЕР_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2025 року, приблизно о 13 год 00 хв. військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в компанії разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в лісовому масиві, неподалік магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.І.Мазепи, буд. 45, спільно вживали спиртні напої.
У подальшому, цього ж дня, приблизно о 13 год 30 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , та іншими особами з компанії, вирішили супроводити на зупинку громадського транспорту ОСОБА_7 , яка повідомила, що їй необхідно йти додому. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 йшли вдвох попереду від інших осіб із компанії та дискутували щодо того, як вони разом відбували покарання у ПВК №64. 
Коли потерпілий, разом із ОСОБА_4 , дійшли до кафетерію, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.23 Вересня, буд.7, останній діючи самовпевнено, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень, але легковажно розраховував на їх відвернення, завдав один раптовий удар правою рукою, пальці якої стиснуто в кулак, в область голови потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лівого боку, внаслідок чого потерпілий, через стан алкогольного сп`яніння, втратив рівновагу та впав на тверду поверхню асфальтного покриття, вдарився головою, а саме потилицею та втратив свідомість.
В результаті вказаних необережних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, забоїв головного мозку у лобній долі правої гемісфери, крововиливів під тверду оболонку головного мозку (субдуральні) у правій лобній, лівих лобній, тім?яній та скроневій долях з розповсюдженням на серп, крововиливів під м?які мозкові оболонки (субарахноїдальні) у правій лобній, лівих лобній, тім?яній та скроневій долях (по конвекситальній та базальній поверхні), забою м?яких тканин потиличної ділянки голови ліворуч (крововилив та садно шкіри). 
Згідно висновку експерта вказані тілесні ушкодження є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя.
Таким чином, обвинувачений з необережності завдав потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ст.128 КК України.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому вважав, що необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Обвинувачений та захисник погодились з думкою прокурора.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд роз`яснив, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав суду, що на вулиці 23 Вересня в м.Полтава зустрів потерпілого, який разом із друзями вживав акогольні напої. Потерпілий запропонував приєднатися до компанії, на що він погодився. Він вжив незначну кількість алкогольного напою, після цього пішов разом із компанією супроводжувати якусь з компанії дівчину додому. Під час прогулянки на грунті рапотово виниклих неприязних стосунків він вдарив потерпілого кулаком правої руки в підборіддя. Потерпілий впав та вдарився головою об асфальт. Він намагався йому надати допомогу. Після приїзду швидкої допомоги пішов додому. Зазначає, що не бажав таких наслідків. Щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 станом на час розгляду справи помер з причин, непов`язаних з подіями.
Залучена до справи потерпіла ОСОБА_8 , мати померлого, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ст.128 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, відсутні.
Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора та сторони захисту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст.128 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом із тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, вчинення ним злочину з необережності, думку прокурора, сторони захисту, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього потрібно застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а також п.2 ч.3 ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.
Оскільки на даний час обвинувачений перебуває поза межами військової частини, проживає вдома, в судовому засіданні прокурором заявлено про тимчасове покладення обов`язків нагляду за обвинуваченим на орган пробації.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Під час судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено. 
На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст.128 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: футболку, спортивні шорти, кеди, повернути власнику, ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя     ОСОБА_1