НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/844/25
2/680/58/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Новоушицька селищна рада,
представник позивача – адвокат Соловей О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, 
установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У грудні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яке вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті матері їй належав житловий будинок у АДРЕСА_1 , який остання успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_3 . Позивач спадщину після смерті матері прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. 

Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр.34). 

Від відповідача – Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.36). 

Процесуальні дії у справі
03 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
16 грудня 2025 року оголошено перерву в підготовчому засіданні у зв`язку із витребуванням доказів.
15 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу (арк. спр.11).
05 березня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме за законом право ОСОБА_2 , про що свідчить заповіт (арк. спр. 61 на звороті).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.10). 
На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у належному їй домоволодінні в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті згідно з даними погосподарського обліку за 1996-2000 роки проживали: ОСОБА_2 – дочка, ОСОБА_5 – зять, ОСОБА_1 – внучка (вибула), про що свідчать довідка №825 видана 02 грудня 2025 року Новоушицькою селищною радою (арк. спр. 22 на звороті). 
Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця ОСОБА_3 на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня (арк. спр. 19). 
Загальна вартість нерухомого майна в АДРЕСА_1 становить 109 774,00 гривень (арк. спр. 18 на звороті). До складу домоволодіння входять: житловий будинок 1957 року забудови, веранда 1970 року забудови, літня кухня з підвалом, веранда 1976 року забудови, господарська будівля 1980 року забудови, сарай 1978 року забудови, сарай 1960 року забудови, сарай 1968 року забудови. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.16-17).
Даними довідки №309 від 12 серпня 2024 року підтверджується, що в управління та розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_3 вступила ОСОБА_2 , оскільки обробляла земельну ділянку та проводила ремонт будинку по АДРЕСА_1 (арк. спр.15 на звороті). 
Даними спадкової справи №197-01підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена за заявою ОСОБА_2 , якій 26 лютого 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на сертифікат на земельну частку (пай). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні (арк. спр. 59-63).
Позивач  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_2 , що встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2025 року (арк. спр.12-14, 15).
22 листопада 2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме за законом право  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто позивачу, про що свідчить заповіт (арк. спр. 9). 
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.8 на звороті).
На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №308,300 від 12 серпня 2024 року (арк. спр. 20 на звороті, 21).
Даними спадкової справи №196/2023підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена за заявою позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Позивачу, як дочці спадкодавця ОСОБА_2 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 39-51). 
Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 01 грудня 2025 року (арк. спр. 20). 
З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. 
Відповідно до частини першої, другої статті 524, частини першої статті 529, стаття 534, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). 
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.
На підтвердження права власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірний будинок позивач надала суду довідку Новоушицької селищної ради від 12 серпня 2024 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності.
Таким чином право власності спадкодавця ОСОБА_3 на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 підтверджене належними доказами та відповідачем не заперечується, а тому домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку фактично прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_2 в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за заповітом, оскільки фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном та їй було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 лютого 2001 року.
Водночас позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, оскільки у визначений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_1 , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів», а також проведенням у країні процесу декомунізації. Зазначені факти є загальновідомими та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягають. 
Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.
Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі.

Розподіл судових витрат
Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору.
Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача.
Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (109 774 грн), судовий збір, який сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1211,40 грн (1211,40 х 0,8=968,96), слід покласти на позивача. 
Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Задовольнити позов  ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, веранди, літньої кухні з підвалом, веранди, господарської будівлі, сараю, сараю, сараю у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_2 , яке вона успадкувала за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
Судові витрати у виді судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. покласти на позивача  ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Хмельницької області, код ЄДРПОУ – 04407388. 

Суддя А.  О.  Олійник