БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №740/1132/25 
Провадження № 2/730/237/2025
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2025 р.  м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – Данько О.В.
з участю секретаря судового засідання – Граб С.О.
позивачки – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Лазарук В.В.(у режимі відеоконференції)
представника третьої особи Військової частини НОМЕР_1 – Сотника К.С. (у режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження, - 
В С Т А Н О В И В :
1. Описова частина
Стислий виклад позицій учасників справи
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом у якому просить встановити батьківство ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та внести зміни до актових записів про народження дітей зазначивши їх батьком ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є цивільною дружиною військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , який 28.08.2024 зник безвісти під час виконання бойових завдань на Донецькому напрямку.
Вона проживала спільно із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2020 року. Вони мали спільні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. У 14.09.2022 народилися двоє їх спільних дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При реєстрації їх народження в органах РАЦС, батько дітей був записаний з її слів, у порядку встановленому ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки, 18.03.2022 відповідач був мобілізований до лав Національної гвардії України і на той час він вже проходив військову службу. На момент народження дітей вони із ОСОБА_2 проживали у АДРЕСА_1 , неподалік від його батьків. За час проживання у місті Вознесенськ з батьками відповідача вони не спілкувалися, оскільки, ОСОБА_2 не хотів цього. У листопаді 2023 році вони придбали будинок у селі Високе Ніжинського району Чернігівської області, де наразі вона проживає разом із дітьми та куди постійно, за першої нагоди, приїздив відповідач. ОСОБА_2 , як під час її вагітності, так і після народження дітей визнавав їх, постійно спілкувався зі нею та дітьми, брав активну участь у їх вихованні, утримував матеріально. Кожну відпустку приїздив до них, проводив з ними весь вільний час. Наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дітьми, до досягнення ними трирічного віку та не має можливості працювати, щоб повноцінно забезпечувати нормальні умови для розвитку двійнят. Аліменти на дітей вона не отримує і без допомоги цивільного чоловіка умови життя дітей суттєво погіршилися, відсутні кошти, щоб задовольнити елементарні потреби дітей у їжі, Внесення змін до актового запису про народження дітей необхідно для оформлення соціальних пільг, захисту їх прав та оформлення виплат відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Батьки ОСОБА_2 не визнають дітей. Причиною цього є небажання ділити між великою кількістю осіб, членами сім`ї безвісно відсутнього захисника України, грошове забезпечення та додаткову винагороду.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзиви на позовну заяву у яких просили відмовити у задоволенні позову. Вони заперечують факт перебування позивачки та їх сина ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, зазначають, що їх син лише проводив час із позивачкою. Внаслідок таких зустрічей, позивачка завагітніла, про що повідомила їх сина. Коли почалась війна ОСОБА_2 відразу було направлено на службу до міста Южноукраїнськ, в березні місяці 2022 року після входження російських військ до міста Вознесенськ Миколаївської області, де вони всі сім`єю зареєстровані та проживають. Це підтверджує той факт, що їх син не міг проводити час та бути з позивачкою під час вагітності та на момент народження дітей, оскільки, весь час він проходив військову службу. Син не визнавав батьківства щодо дітей та пояснював, що сам не впевнений в тому що це його діти. Вважають неправомірним встановлювати факт батьківства, заради отримання коштів (виплат) зниклого безвісти їх сина ОСОБА_2 , батьківство якого не визнане та не доведене. За відсутності висновку судово-біологічної (генетичної) експертизи, позовні вимоги щодо встановлення батьківства є передчасними та необґрунтованими.
У ОСОБА_2 , є дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вони визнають за онуку, оскільки, ОСОБА_2 15 років проживав в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , вів спільне життя та господарство, допомагав матеріально та проводив свій вільний час дочкою і в період відпусток також.
Оскільки, ОСОБА_2 не визнаний померлим, і відсутні дані про його смерть, справа не може бути розглянута без його участі. Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі у справі № 686/28148/23, зниклий безвісти не втрачає права на участь у судових справах, які стосуються його особистих прав і обов`язків. Зокрема, встановлення батьківства іншої особи без належного залучення зниклого чоловіка або спростування презумпції його батьківства є порушенням ст. 122, 136 Сімейного кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали з вищевказаних підстав, просили його задовольнити, зазначивши, що факт батьківства ОСОБА_2 щодо дітей позивачки доведений належними та допустимими доказами по справі. 
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення слухання справи не подавали. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, він був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (поштове відправлення повертається із відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Військової частини НОМЕР_1 , просив прийняти рішення на основі наданих доказів.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 8 квітня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження, у справі призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 8 травня 2025 року задоволено клопотання позивачки про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження у справі зупинене.
Ухвалою суду від 14 липня 2025 року поновлене провадження у справі. 
Ухвалою суду від 29 липня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року задоволене клопотання сторони позивача про призначення судової генотипоскопічної експертизи, провадження у справі зупинене.
Ухвалою суду від 5 грудня 2025 року поновлене провадження у справі. 
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд установив, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України щодо дітей позивачки, батьком малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі слів матері записаний ОСОБА_9 .(а.с. 22-26 тому 1) 
Відповідно до інформації про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , в АТ «ПУМБ» протягом періоду з 01.01.2022 по 31.12.2022 ОСОБА_2 систематично здійснював переказ коштів позивачці на загальну суму 13630,00 грн. Протягом періоду з 01.01.2024 по 29.08.2024, ОСОБА_2 здійснював переказ коштів на рахунок позивачки на загальну суму 29705,00 грн. (а.с. 31-50 том 1).
На світлинах, які містяться на аркушах справи 51-56 тому 1 зображений відповідач ОСОБА_2 з дітьми. 
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №3564 від 24.04.2025, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині з 10.05.2023 по теперішній час.(а.с. 160 на звороті, том 1).
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №3565 від 24.04.2025, солдат ОСОБА_2 відповідно до розділу «сімейний стан» особової справи значиться як неодружений.(а.с. 160 на звороті тому 1).
З 01 по 17 серпня 2023 року та з 06 по 22 березня 2024 року ОСОБА_2 перебував у щорічній основній відпустці з виїздом до м. Вознесенськ Миколаївської області. (а.с. 160, 161). 
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №256 від 29.08.2024, солдат ОСОБА_2 уважається таким, що зник безвісти 28.08.2024. (а.с. 162 тому 1). 
У Листі індивідуального вивчення військовослужбовця, який був заповнений ОСОБА_2 04.10.2023, у графі «Сімейний стан» він зазначив, що перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 та вказав дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . У графі «Родичі близькі знайомі за кордоном» він зазначив ОСОБА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він зазначив як своїх дітей. (а.с. 163 тому 1).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250205-708 від 05.02.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набув статусу зниклого безвісти за особливих обставин з 29.10.2024.(а.с. 221 тому 1) 
Згідно з висновком молекулярно-генетичного дослідження від 09.07.2025 №48268, виконаним ТОВ «Мама Папа», імовірність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 становить 99,999999% (а.с. 234-256 тому 1).
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/13121-БД від 12.11.2025 судової молекулярно-генетичної експертизи, особа чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якого, згідно молекулярно-генетичного дослідження від 09.07.2025 №48268, проведеного ТОВ «Мама Папа», належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , імовірно є біологічним батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічною матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Імовірність походження ДНК профілів цих осіб від біологічних батьків та дитини становить 99,99999999%. (а.с. 102-116 тому 2)
Відповідно до положень ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України).
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Досліджені у судовому засіданні докази є належними допустимими, достовірними та достатніми на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 є біологічним батьком малолітніх дітей позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Вказані докази узгоджуються між собою та підтверджують обставини викладені у позовній заяві та пояснення надані позивачкою у судовому засіданні. 
Зокрема, судом установлено, що ОСОБА_2 матеріально підтримував позивачку у період її вагітності та після народження дітей. Він визнавав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 своїми дітьми, про що зазначав у Листі індивідуального вивчення військовослужбовця від 04.10.2023. 
Також, висновком молекулярно-генетичного дослідження від 09.07.2025 №48268, та висновком №СЕ-19/125-25/13121-БД від 12.11.2025 судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що імовірність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 становить 99,999999%. 
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).
Всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, вищевказані висновки не спростовані відповідачами належними та допустимими доказами і суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин. 
Крім того, у своїх відзивах відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують ті обставини, що у їх сина ОСОБА_2 були стосунки з позивачкою, внаслідок чого вона завагітніла. 
Письмові заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є неналежними та недопустимими доказами у справі, оскільки, вказані особи не були безпосередньо допитані судом як свідки, клопотань про їх допит відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заявляли. Крім того, відомості викладені у вказаних заявах, не спростовують батьківства ОСОБА_2 щодо дітей позивачки.
За змістом частини 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, 
Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту позовної заяви та пояснень сторони позивача слідує, що визнання батьківства ОСОБА_2 щодо дітей позивачки обумовлене метою отримання виплат, які належать дітям зниклого безвісти військовослужбовця. Право на отримання вказаних виплат мають також батьки ОСОБА_2 , які не визнають право дітей позивачки на їх отримання, заперечуючи батьківство ОСОБА_2 щодо дітей. Вказані обставини свідчать про наявність спору між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому останні обґрунтовано залучені співвідповідачами у цій справі. 
Закон України ««Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» №2505-VIII від 12.07.2018 визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.
Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша
статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).
Факт батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини може бути встановлений за рішенням суду у разі його смерті (частина перша статті 130 СК України). З огляду на це, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України).
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 201/1017/25 провадження № 61-5429св25, постанова від 09 липня 2025 року.
Крім того, згідно із частиною восьмою статті 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Ураховуючи, що від визнання батьківства відповідача залежить право його дітей на отримання виплат, зниклого безвісти військовослужбовця, суд вважає, що твердження відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що справа не може бути розглянута без участі ОСОБА_2 та посилання на висновки Верховного Суду у справі №686/28148/23 є необґрунтованими.
Відповідно до п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Таким чином, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви підтверджуються дослідженими письмовими матеріалами справи, не спростовані відповідачами, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства ОСОБА_2 щодо малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та внесення змін до актового запису про їх народження є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 125,128 Сімейного кодексу України, ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Родикі Красногвардійського району Ставропольського краю Російської Федерації батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Внести зміни до актового запису №261 від 07 жовтня 2022 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- у графі «Відомості про батька» вказати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець с. Родикі Красногвардійського району Ставропольського краю Російської Федерації, зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Родикі Красногвардійського району Ставропольського краю Російської Федерації батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Внести зміни до актового запису №262 від 07 жовтня 2022 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- у графі «Відомості про батька» вказати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець с. Родикі Красногвардійського району Ставропольського краю Російської Федерації, зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 5 січня 2025 року.

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 . 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .
Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеси), м. Вознесенськ Миколаївської області, вул. Шевченко, буд. 37В; код ЄДРПОУ 42942044.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Суддя О.В. Данько