ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
. 04 лютого 2026 року 	м. Полтава 	Справа №440/11670/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі №440/11670/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів від 19.08.2025 № UА806070/2025/000011/2. Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806070/2025/000057 від 19.08.2025. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6449 ( гривень 86 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці.
Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. 
Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви представник позивача висловив намір щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. 
29.01.2026 представником позивача до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року питання про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду в порядку письмового провадження та зобов`язано відповідача надати письмові пояснення стосовно заяви про ухвалення додаткового рішення. 
30 січня 2026 року до суду надвйцшла заява відповідача, в якій він просить зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу адвоката до 5000 грн.
За приписами частин першої, другої та третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив такі обставини. 
Згідно вимог частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відтак, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі; на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. 
На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем залучено до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № 7а/с від 19 серпня 2025 року; розрахунок суми гонорару; квитанцію № 1 заповнену вручну самостійно адвокатом про прийняття коштів від позивача і розмірі 9000 грн. 
Слід зауважити, що дана квитанція не може оцінюватись судом як належний доказ фактичного понесення позивачем оплати послуг, наданих адвокатом; банківських квитанцій, платіжних доручень, тощо у матеріалах справи відсутні.
Отже, доказів фактичного понесення позивачем вищевказаних витрат суду не надано.
Відтак, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами витрати позивача на правничу допомогу розподілу не підлягають.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24 січня 2019 року у 
Частиною п`ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. 
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким у задоволенні заяви представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В :

. Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання протиправним та скасування рішення додаткове рішення, яким у задоволенні заяви представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	 	А.О. Чеснокова