ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/18429/25 пров. № А/857/44799/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І. М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Костецький Н.В., м. Львів) у справі № 380/18429/25 за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

10.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України завершити виконавчі провадження ВП № 77293184, ВП № 77294150, ВП № 77294254 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення до відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом № 380/18988/24 від 27.01.2025.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2025 позовну заяву залишено без руху з підстав, встановлених частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України для подання обґрунтованої заяви щодо поновлення пропущеного строку на звернення з позовом до суду з наведенням поважних причин його пропуску та наданням доказів щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду із позовом; позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст. ст. 5, 160 КАС України; платіжного документа про сплату судового збору на суму 2422,40 грн
18.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) подано до суду заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду та заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просив зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України завершити виконавчі провадження ВП № 77293184, ВП № 77294150, ВП № 77294254 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення до відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом № 380/18988/24 від 27.01.2025 року; зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України відкликати з управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львів Львівської області вимоги від 12.09.2025 № 02-51-06/997 щодо: ВП № 77293184 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанова від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426, 95 коп.; ВП № 77294150 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанова від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426,95 коп.; ВП № 77294254 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанова від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426,95 коп.
У заяві про поновлення процесуального строку позивач зазначає, що якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Вказує, що на лист “Про відкриття виконавчого провадження” від 31.03.2025 було скеровано повідомлення з доказом виконання рішення № 50/1210952025 від 25.04.2025, по суті якого не було прийнято рішення про закриття виконавчих проваджень. Вважає, що сплив строку звернення до суду за його листом, на який не було дано жодної відповіді, 25.10.2025. Також зазначив, що оскаржуються дії виконавця, які вчиняються ним через органи державного казначейства.
На підставі пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України Львівський окружний адміністративний суд 27.10.2025 повернув позивачеві позовну заяву у зв`язку з пропуском строку звернення до суду через неповажність зазначених позивачем підстав для його поновлення.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач здійснив добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчих проваджень, про що неодноразово повідомляв відповідача та Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львів. Наголошує, що предметом спору є зобов`язання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України завершити виконавчі провадження ВП № 77293184, ВП № 77294150, ВП № 77294254 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення до відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом № 380/18988/24 від 27.01.2025 року, а не оскарження постанов державного виконавця.
Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що спірні постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження ВП № 77293184, ВП № 77294150, ВП № 77294254 винесені 27.02.2025 та направлені позивачу листами державного виконавця від 27.02.2025 №№4810, 4814, 4815, водночас із даним позовом позивач звернувся до суду лише 10.09.2025.
Суд першої інстанції зазначив, що в заяві про поновлення строку звернення до суду від не зазначено обставин, які об`єктивно перешкоджали або ускладнювали позивачу звернутися до адміністративного суду в межах десятиденного строку з дня отримання спірних постанов.
Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування всіх обставин, передбачених частиною першою статті 171 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст.123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 КАС України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Аналіз наведених норм вказує на чітку послідовність дій суду під час з`ясування поважності причин пропуску строку звернення до суду до відкриття провадження у справі. При цьому, принциповим моментом в такому порядку є забезпечення можливості позивачу належним чином обґрунтувати причини пропуску строку, передбаченого ст.122 КАС України. 
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів наголошує, що тривалість строку звернення до адміністративного суду та початок відліку є його обов`язковими елементами, які визначаються залежно від предмета судового оскарження та обраного позивачем способу захисту порушеного права.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом даного спору є: 
1) зобов`язання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України завершити виконавчі провадження ВП № 77293184, ВП № 77294150, ВП № 77294254, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення до відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом № 380/18988/24 від 27.01.2025 року; 
2) зобов`язання Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції України відкликати з управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львів Львівської області вимоги від 12.09.2025 № 02-51-06/997 щодо: ВП № 77293184 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанову від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426, 95 коп.; ВП № 77294150 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанову від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426,95 коп.; ВП № 77294254 постанова від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.; постанову від 12.03.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 426,95 коп.
Отже, позовні вимоги стосуються протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо незавершення виконавчих проваджень у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення та невідкликання з управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львів Львівської області вимоги від 12.09.2025 № 02-51-06/997.
Судом першої інстанції всупереч вимогам пункту 6 частини першої статті 171 КАС України цих обставин не враховано та помилково визначено, що предметом спору є постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження.
У зв`язку з цим судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття позовної заяви неправильно встановлено початок перебігу строку звернення до суду, тобто момент, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання про прийняття позовної заяви неналежно встановив зміст позовних вимог, неправильно визначив предмет спору, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позову.
Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову підлягає скасуванню.
Апеляційний суд також наголошує на дотриманні судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположним свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.
Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі — ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З огляду на викладене, слід передати позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/18429/25 скасувати та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш