ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"26" січня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3262/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Масловська Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 7)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 500 000 грн та моральної шкоди у розмірі 200 000 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Носовицький Г. А. – ордер серії АН №1812606 від 16.10.2025;
від відповідача: Плетньова О. Г. – самопредставництво.
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс".
14.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни, в якій просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 500 000 грн та судові витрати.
22.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній збільшив розмір позовних вимог, доповнивши їх вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.
З огляду на наведене, судом розглядаються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" у редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2025.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Одночасно з позовною заявою до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" надійшла заява про забезпечення позову, у якій останнє просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на все майно, яке належить відповідачу, а саме ФОП Плетньовій Олені Геннадіївні в межах ціни позову.
Ухвалою суду від 18.08.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" за вх.№2-1291/25 від 14.08.2025 повернуто заявнику.
Ухвалою від 19.08.2025 судом залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" за №3349/25 від 14.08.2025 та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом: реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) із наданням відповідних відомостей; зазначення повного найменування позивача та відповідача; зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.
Ухвала суду від 19.08.2025 була надіслана позивачу на юридичну адресу останнього 19.08.2025. 
27.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої останній, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.
Ухвалою суду від 29.08.2025 відкрито провадження у справі №916/3262/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "24" вересня 2025 р. о 12:00.
Крім того, 27.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на все майно, яке належить які належать відповідачу, а саме ФОП Плетньовій Олені Геннадіївні (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в межах ціни позову.
Ухвалою суду від 29.08.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" про забезпечення позову за вх.№2-1352/25 від 27.08.2025 по справі №916/3262/25 задоволено та вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать фізичній особі-підприємцю Плетньовій Олені Геннадіївні, в межах ціни позову в розмірі 500 000 грн.
22.09.2025 до суду від відповідача надійшла заява про залучення представника відповідача та надання доступу до електронної справи №916/3262/25 в підсистемі “Електронний суд”. Даною заявою останній також просив суд відкласти підготовче судове засідання по справі № 916/3262/25 на іншу дату та час у зв`язку із зайнятістю у іншому процесі - 24.09.2025 об 11 год. 30 хв. в Одеському апеляційному суді при розгляді справи №521/23049/23.
24.09.2025 перед судовим засіданням до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. 
В підготовче засідання 24.09.2025 сторони не з`явились. 
Ухвалою суду від 24.09.2025 відкласти підготовче засідання при розгляді справи №916/3262/25 на "22" жовтня 2025 р. об 11:30.
22.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній збільшив розмір позовних вимог, доповнивши їх вимогою про стягнення з ФОП Плетньова Олена Геннадіївна на користь ТОВ «Автомобільна компанія «Віктранс» моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.
У судове засідання 22.10.2025 з`явилися позивач та відповідач.
Судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання на 17.11.2025 о 13:45, без складання окремого процесуального документу.
11.11.2025 до суду від відповідача надійшла заява про припинення повноважень представника відповідача.
17.11.2025 в підготовче засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.
Судом було з`ясовано думку представника позивача щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Представник позивача проти наведеного не заперечував. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 закрито підготовче провадження у справі №916/3262/25 та призначено справу №916/3262/25 до розгляду по суті в засіданні суду на "01" грудня 2025 р. о 12:30.
01.12.2025 у судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідача, якого суд залучив як вільного слухача, оскільки він не надав суду документів, що підтверджують його повноваження представляти інтереси відповідача в суді.
Останній повідомив суд про неможливість взяти участь у судовому засіданні відповідачем у зв`язку із хворобою та відключенням електроенергії.
Враховуючи вищенаведене та відсутність заперечень з боку представника позивача, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 22.12.2025 о 12:30, без складання окремого процесуального документу.
У судове засідання 22.12.2025 з`явилися позивач та відповідач.
У зв`язку з оголошенням у м. Одеса повітряної тривоги судом було оголошено перерву в судовому засіданні, без складання окремого процесуального документу, до 21 січня 2026 року о 12:30.
21.01.2026 до суду від Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни надійшло клопотання про скасування арешту, у якому остання просить суд скасувати арешт, накладений на майно та грошові кошти, що містяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать фізичній особі –підприємцю Плетньовій Олені Геннадіївні у межах ціни позову 500 000 грн.
При цьому, відповідач зазначає, що ФОП Плетньова О.Г. не заперечує проти заборгованості в сумі 500 000 грн та визнає відповідну заборгованість перед позивачем та розуміє необхідність її погашення, намагається продовжувати господарську діяльність в доволі складних умовах та надавати послуги, що підтверджується численними договорами.
У судове засідання 21.01.2026 з`явилися позивач та відповідач.
Судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 26.01.2026 о 15:00, без складання окремого процесуального документу, для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову та закінчення розгляду справи по суті.
26.01.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у яких відповідач визнає заборгованість у сумі 500 000 грн, проте, зазначає, що виплата зазначених грошових коштів наразі одним платежем практично неможлива та ставитиме підприємця в надскрутне становище. 
За таких обставин, в разі задоволення позову відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у частині суми основного боргу - 500 000 грн протягом 12 місяців до 30 січня 2027 року.
При цьому, відповідач просить суд при винесенні рішення суду врахувати скрутне матеріальне положення ФОП Плетньової О.Г., визнання нею боргу та те, що остання не ухиляється від сплати суми боргу.
У судове засідання 26.01.2026 з`явилися позивач та відповідач. Відповідач підтримав подані клопотання про розстрочення виконання рішення суду та про скасування заходів забезпечення позову; позивач проти задоволення вказаних клопотань заперечував.
У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс".
07.03.2025 між ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс" та ФОП Плетньовою Оленою Геннадіївною було укладено договір №l про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Договір підписано у сервісі електронного документообігу «Вчасно» за допомогою електронного підпису (тип підпису - удосконалений, тип сертифікату - кваліфікований), згідно з п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором. 
Відповідно до п.2.1 договору поворотна фінансова допомога була надана в національній валюті України в розмірі 500 000 грн без ПДВ шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, який зазначено в договорі, про що свідчить квитанція від 12.03.2025 року за вхідним платежем №2409. 
Поворотна фінансова допомога була надана відповідачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не здійснюється, проценти за надання поворотної фінансової допомоги не нараховуються і не сплачуються.
Відповідно до п.3.1-3.2 договору поворотна фінансова допомога підлягає повному поверненню не пізніше 31 травня 2025 року. 
Водночас, як зазначає позивач, станом на дату подання позовної заяви відповідачем було порушено умови договору, а саме, не здійснено повернення поворотної фінансової допомоги у встановлений договором строк, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 500 000 грн у судовому порядку.
Крім того, позивач зазначає, що після подання позову позивачем було виявлено додаткові обставини, що свідчать про заподіяння товариству моральної шкоди у зв`язку з протиправними діями відповідача. Такі дії відповідача призвели до приниження ділової репутації позивача, втрати довіри з боку контрагентів та погіршення психологічного стану керівництва і працівників підприємства.
Вказані кошти, які відмовляється повернути відповідач, мали бути використані позивачем для підприємницької діяльності та отримання прибутку.
З огляду на наведене, позивач також просить суд стягнути з відповідач моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу позивач зазначає, що 31.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" (Замовник) та ФОП "Коломоєць Марко Олегович" (Виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг №к-1012 в письмовій формі, відповідно до п.4.1., 4.2. якого вартість юридичних послуг становить 25 000 грн
31.07.2025 позивач на підставі виставлених рахунків здійснив оплату на користь "ФОП Коломоєць Марко Олегович" за надання юридичних послуг відповідно до договору №к-1012, що підтверджується платіжними інструкціями №2938.
06.08.2025 між "ФОП Коломоєць Марко Олегович" та позивачем складено та підписано акт про надані послуги за договором №к-1012, яким підтверджено надання вказаних у п.1.2 юридичних послуг позивачу.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку витрати на професійну правову допомогу у сумі 25 000 грн та сплачений судовий збір.

3.2. Доводи Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни.
Як зазначає відповідач, ФОП Плетньова О.Г. не заперечує проти заборгованості в сумі 500 000 грн, визнає відповідну суму заборгованості та розуміє необхідність її погашення, натомість, намагається продовжувати господарську діяльність в доволі складних умовах та надавати послуги.
Відповідач зазначає, що при перевезенні вантажу водії автомобілів були зупинені працівниками ТЦК та СП та без будь-якого попередження зняті з автомобілів та відправлені для проходження військової служби, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_2 від 11.07.2025 року №367. Автомобілі так і залишалися на дорозі з вантажем, що також вплинуло на роботу ФОП, сплату штрафів за невиконання умов договору (недоставка вантажу в строк, обумовлений договором) та виплату платежів за договорами, в тому числі і позивача, оскільки відсутність працівників стала однією з причин неможливості проводити господарську діяльність, що й спровокувало невиконання умов договору з позивачем. З огляду на викладене, відповідач була вимушена відправити працівників у відпустку за власний рахунок. 
Натомість, в теперішній час один з водіїв повертається на роботу, оскільки отримує відстрочку від проходження служби, в зв`язку з знаходженням на його отриманні трьох дітей, ще прийшли на роботу інші працівники, відтак, відповідач матиме змогу виплачувати суму основного боргу, водночас, відповідач зазначає, що виплата зазначених грошових коштів наразі одним платежем практично не можлива та ставитиме підприємця в надскрутне становище. 
З огляду на наведене, відповідач просить суд врахувати скрутне матеріальне положення ФОП Плетньової О.Г., а також той факт, що ФОП Плетньова О.Г. визнає борг та не ухиляється від його сплати, та розстрочити суму боргу (500 000 грн) відповідно графіку, запропонованого відповідачем (протягом 12 місяців, починаючи з 29 лютого 2026 року до 30 січня 2027 року), та скасувати арешт, накладений на майно та грошові кошти, що містяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать відповідачу.
Проти стягнення моральної шкоди відповідач заперечує.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
07.03.2025 між ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс" (Позикодавець) та ФОП Плетньовою Оленою Геннадіївною (Позичальник) було укладено договір №l про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (а.с.17-19). Договір підписано у сервісі електронного документообігу «Вчасно» за допомогою електронного підпису (тип підпису - удосконалений, тип сертифікату - кваліфікований).
Згідно з п.1.1 договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором. 
Відповідно до п.2.1 договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 500 000 грн без ПДВ.
Пунктом 2.2 договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не здійснюється, проценти за надання поворотної фінансової допомоги не нараховуються і не сплачуються.
Згідно з п.2.3, 2.4, 2.5 договору поворотна фінансова допомога надається позичальникові на строк до 31.05.2025 року включно. Поворотна фінансова допомога надається позичальникові шляхом перерахування грошових коштів на його поточний рахунок в установі банку. Днем надання поворотної фінансової допомоги вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п.3.1 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше 31 травня 2025 року.
Пунктами 3.2, 3.3 договору передбачено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця в установі банку. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок Позикодавця.
Відповідно до п.6.1 договору цей договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем поворотної фінансової допомоги позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
Як вбачається з платіжної квитанції, ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс" було перераховано ФОП Плетньовій О. Г. кошти у сумі 500 000 грн на виконання умов договору №l про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 07.03.2025 (а.с.27).
Доказів повернення відповідачем наданої безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у сумі 500 000 грн матеріали справи не містять. При цьому, відповідач визнає розмір вказаної заборгованості.
Позивачем також надано суду договір про надання юридичних послуг №к-1012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Віктранс" (Замовник) та ФОП "Коломоєць Марко Олегович" (Виконавець) (а.с.21-25), згідно з п.1.1 якого виконавець приймає до виконання доручення замовника на надання юридичних послуг, вказаних у договорі, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані виконавцем послуги в розмірі, порядку та на умовах, передбачених договором.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що до складу юридичних послуг входить правовий аналіз ситуації, заснований на вивчені матеріалів та відомостей, наданих замовником, документальний супровід по справі витребування коштів за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги між ТОВ "АК Віктранс" та ФОП Плетньова О.Г., а саме: складання та подання позову та заяви про забезпечення позову до суду, клопотання про розгляд без участі за необхідності, та заяву про відкликання позовних вимог в разі необхідності.
Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. договору вартість юридичних послуг, вказаних у п.1.2 цього договору, становить 25 000 грн і сплачується замовником безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок. Додаткові витрати на оплату судового збору, тарифи, відрядні витрати, транспортні витрати, оформлення довіреності, відправку поштової кореспонденції, послуги експертів та інші затрати, необхідних для виконання цього Договору, у вартість юридичних послуг не входить.
Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та дію до 31.07.2025 (п.5.1 договору). 
31.07.2025 позивач здійснив оплату на користь ФОП "Коломоєць Марко Олегович" за надання юридичних послуг відповідно до договору №к-1012 (а.с.26).
06.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Віктранс" (Замовник) та ФОП "Коломоєць Марко Олегович" (Виконавець) було укладено акт про надання юридичних послуг (а.с.20), за яким виконавець виконав, замовник прийняв послуги, наведені у п.1.2 договору, загальною вартістю 25 000 грн.
В матеріалах справи наявний ордер серії АН №1812606 від 16.10.2026 на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "АК Віктранс" адвокатом Носовицьким Г.А. на підставі договору №ТГ0110 від 10.10.2025, та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6265 від 28.09.2022 Носовицького Г.А. (а.с.88; 90).
Матеріали справи не містять відповідного договору №ТГ0110 від 10.10.2025.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 500 000 грн.
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Пунктом 14.1.257 ст. 14 ПК України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.
Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст. 1047 ЦК України ).
Як встановлено судом, 07.03.2025 між ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс" (Позикодавець) та ФОП Плетньовою Оленою Геннадіївною (Позичальник) було укладено договір №l про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (а.с.17-19), згідно з п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором. 
Надаючи правову оцінку вказаним договірним правовідносинам, суд зазначає, що укладений між сторонами договір фактично за своєю правовою природою є договором позики.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір позики є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається з платіжної квитанції, ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс" було перераховано ФОП Плетньовій О. Г. кошти у сумі 500 000 грн на виконання умов договору №l про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 07.03.2025 (а.с.27).
Пунктом 3.1. договору встановлено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше 31 травня 2025 року.
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Водночас, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості у розмірі 500 000 грн. Крім того, відповідач визнає заборгованість у сумі 500 00 грн.
Частиною 1 ст.191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи, що визнання позову у частині стягнення основного боргу у сумі 500 000 грн не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 500 000 грн.

5.2. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 200 000 грн.
У частинах 1, 2, 3 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача.
Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, позивач має довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.
Під поняттям "моральна шкода" слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у справі № 914/1633/17 (постанова від 19.12.2018) та у справі № 914/263/19 (постанова від 26.02.2020).
Як встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 200 000 грн позивач зазначає виключно те, що після подання позову позивачем було виявлено додаткові обставини, що свідчать про заподіяння товариству моральної шкоди, а саме, до приниження ділової репутації позивача, втрати довіри з боку контрагентів та погіршення психологічного стану керівництва і працівників підприємства.
Надаючи оцінку доводам позивача на предмет наявності необхідного складу для стягнення моральної шкоди, суд зауважує, що за змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд зауважує, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення відповідачем конкретних протиправних дій (бездіяльності), які могли б призвести до приниження ділової репутації ТОВ "Автомобільна Компанія "Віктранс".
При цьому, позивач не зазначив, у чому саме полягали такі дії чи бездіяльність, вказавши лише про те, що йому стали відомі певні "додаткові обставини", та, як наслідок, не довів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленою моральною шкодою. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо визначення розміру шкоди.
Фактично, вказуючи про завдання відповідачем моральної шкоди, позивач не надає належних та допустимих доказів на їх підтвердження, окрім зазначення, що розмір моральної шкоди становить 200 000 грн.
Відтак, враховуючи, що вимоги позивача про стягнення 200 000 грн фактично обґрунтовані положеннями ст.23 ЦК України, які регулюють питання відшкодування моральної шкоди, суд зауважує про відсутність в матеріалах справи жодних доказів та посилань на обставини, які б підтвердили спричинення відповідачу моральної шкоди та в чому сам вона полягає.
Враховуючи означене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

5.3. Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду.
Як вже було зазначено судом, 26.01.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у яких відповідач визнає заборгованість у сумі 500 000 грн, проте, зазначає, що виплата зазначених грошових коштів наразі одним платежем практично неможлива та ставитиме підприємця в надскрутне становище. 
За таких обставин, в разі задоволення позову відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у частині суми основного боргу - 500 000 грн протягом 12 місяців до 30 січня 2027 року.
При цьому, відповідач просить суд при винесенні рішення суду врахувати скрутне матеріальне положення ФОП Плетньової О.Г., визнання нею боргу та те, що остання не ухиляється від сплати суми боргу.
Відповідно до ч.1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Надання розстрочення виконання судового рішення є процесуальною дією суду, яка регламентована статтею 331 ГПК України та вчиняється судом за встановлення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо (п.п.1,3,4 ст. 331 ГПК України).
Вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
Так, розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.
Суд зазначає, що, вирішуючи питання щодо можливості розстрочення рішення суду, встановленню підлягають, з одного боку, наявність обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк, зокрема, скрутний матеріальний стан боржника, а з іншого наявність доказів, що підтверджують можливість виконання боржником рішення суду у визначений ним строк.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).
Вирішуючи питання можливості розстрочення виконання судового рішення з підстав наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, на які посилається відповідач, суд враховує, що відповідач провадить господарську діяльність з транспортних перевезень, при цьому, відповідач зазначає, що при перевезенні вантажу водії автомобілів були зупинені працівниками ТЦК та СП та без будь-якого попередження зняті з автомобілів та відправлені для проходження військової служби, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_2 від 11.07.2025 року №367, що також спричинило сплату відповідачем штрафних санкцій за невиконання умов договору (недоставка вантажу в строк, обумовлений договором) та несвоєчасну виплату платежів за договорами, в тому числі і позивача. 
Суд також враховує, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, а сплата нею основного боргу одним платежем може призвести до неплатоспроможності боржника.
За таких обставин, враховуючи наведені вище обставини, майновий стан заявника та визнання нею суми заборгованості, враховуючи взаємні інтереси та рівновагу сторін, вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду по справі №916/3262/25.
На думку суду, надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.
При цьому, суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.
Поряд з цим, суд, вирішуючи питання щодо строку розстрочення виконання рішення, враховуючи баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, беручи до уваги також заперечення позивача та те, що за умовами укладеного між сторонами договору строком повернення поворотної фінансової допомоги було 31.05.2025, та з урахуванням ч.5 ст.331 ГПК України, доходить висновку про часткове задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни про розстрочення виконання рішення суду у справі №916/3262/25 в частині суми основного боргу (500 000 грн) строком на 5 місяців наступним чином:
- до 28.02.2026 – 100 000 грн;
- до 31.03.2026 – 100 000 грн;
- до 30.04.2026 – 100 000 грн;
- до 31.05.2026 – 100 000 грн;
- до 30.06.2026 – 100 000 грн.

5.4. Щодо клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.
У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так, задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" про забезпечення позову за вх.№2-1352/25 від 27.08.2025 по справі №916/3262/25 у наведеній вище частині, суд в ухвалі від 29.08.2025 зазначив про те, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач, до якого заявлені вимоги майнового характеру, необхідну суму грошових коштів для виконання рішення у разі задоволення позову.
Відповідно до ч.1, 5 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.
Згідно з ч.7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173.
Як вже було зазначено судом, 21.01.2026 до суду від Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни надійшло клопотання про скасування арешту, у якому остання просить суд скасувати арешт, накладений на майно та грошові кошти, що містяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать фзичній особі –підприємцю Плетньовій Олені Геннадіївні у межах ціни позову 500 000 грн, в тому числі рахунку № НОМЕР_3 , відкритий в АТ "А-Банк", накладений ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.08.2025.
Обґрунтовуючи подану заяву, відповідач зазначає про те, що 25.11.2025 державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) на виконання вищезазначеної ухвали було винесено постанову про арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать ФОП Плетньовій О.Г. в межах ціни позову в розмірі 500 000 грн. 
При цьому, арешт накладений на єдиний рахунок відповідача № НОМЕР_3 , який призначений, в тому числі, для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві; а також перешкоджає сплаті податків підприємством за ІІІ та ІV квартали 2025 року. 
Відповідач зазначає, що вказаний рахунок єдиний та з нього сплачувались всі податки, перераховувалась заробітна плата працівникам, перераховувались аліменти за працівників з їх заробітних плат, що підтверджується підсумковою випискою банку за період з 01.06.2025 до 19.01.2026. При цьому, у зв`язку з накладенням арешту на рахунок відповідач не має можливості отримати довідку про те, що це рахунок зі спеціалізованим режимом використання, оскільки необхідно за її отримання банку перерахувати грошові кошти саме з рахунку ФОП Плетньової О.Г. 
Крім того, враховуючи той факт, що ФОП Плетньова О.Г. здійснює перевезення товарів, діяльність пов`язана з необхідністю закупівлі ПММ для заправки великовантажних автомобілів паливом, за яке також необхідно розраховуватись грошовими коштами, які знаходяться на арештованому рахунку, арешт рахунку унеможливлює проводити фінансово-господарські операції, тобто блокує всю господарську діяльність, що приводить до фактичного простою та неможливості отримувати прибуток та проводити оплату як поточних розрахунків так і боргових зобов`язань.
Розглянувши клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, враховуючи наведені вище обставини та урахуванням задоволення судом клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає, що скасування заходів забезпечення позову набере чинності у випадку набрання чинності рішенням суду, зокрема, у частині розстрочення виконання судового рішення.
За таких обставин, накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках банківських або інших фінансово-кредитних установах, які належать фізичній особі-підприємцю Плетньовій Олені Геннадіївні, в межах суми 500 000 грн, при наявності розстрочення виконання рішення суду, є недоцільним та несправедливим в даному випадку, оскільки таке розстрочення фактично й спрямовано на надання можливості відповідачу поступово погасити борг. 
Суд також приймає до уваги, що відповідачем визнано позовні вимоги у частині стягнення основного боргу у сумі 500 000 грн та вказано про намір погашення вказаної заборгованості.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.6 ст.331 ГПК України при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. 
Як було встановлено судом у судовому засіданні з пояснень відповідача, останній належить певне майно.
За таких обставин, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із відповідною заявою про накладення арешту саме на майно, що належить на праві власності відповідачеві, за рахунок якого й може бути виконане рішення суду у разі його невиконання відповідачем у добровільному порядку.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що фактично забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення з огляду на розстрочення судом виконання рішення та вказаних відповідачем обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 29.08.2025 по справі №916/3262/25.

5.5. Щодо судових витрат.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Віктранс" (Замовник) та ФОП "Коломоєць Марко Олегович" (Виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг №к-1012 (а.с.21-25), згідно з п.1.1 якого виконавець приймає до виконання доручення замовника на надання юридичних послуг, вказаних у договорі, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані виконавцем послуги в розмірі, порядку та на умовах, передбачених договором.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що до складу юридичних послуг входить правовий аналіз ситуації, заснований на вивчені матеріалів та відомостей, наданих замовником, документальний супровід по справі витребування коштів за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги між ТОВ "АК Віктранс" та ФОП Плетньова О.Г., а саме: складання та подання позову та заяви про забезпечення позову до суду, клопотання про розгляд без участі за необхідності, та заяву про відкликання позовних вимог в разі необхідності.
Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. договору вартість юридичних послуг, вказаних у п.1.2 цього договору, становить 25 000 грн і сплачується замовником безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок. Додаткові витрати на оплату судового збору, тарифи, відрядні витрати, транспортні витрати, оформлення довіреності, відправку поштової кореспонденції, послуги експертів та інші затрати, необхідних для виконання цього Договору, у вартість юридичних послуг не входить.
Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та дію до 31.07.2025 (п.5.1 договору). 
31.07.2025 позивач здійснив оплату на користь ФОП "Коломоєць Марко Олегович" за надання юридичних послуг відповідно до договору №к-1012 (а.с.26).
06.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Віктранс" (Замовник) та ФОП "Коломоєць Марко Олегович" (Виконавець) було укладено акт про надання юридичних послуг (а.с.20), за яким виконавець виконав, замовник прийняв послуги, наведені у п.1.2 договору, загальною вартістю 25 000 грн.
Водночас, суд зауважує, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані.
Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 , постанові КГС ВС від 05 жовтня 2023 року у справі № 911/1235/22, постанові КЦС ВС від 15 лютого 2023 року у справі № 643/16961/19, від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц.
За таких обставин, враховуючи укладення позивачем відповідного договору та акту про надання юридичних послуг від 06.08.2025 з ФОП "Коломоєць Марко Олегович", а також здійснення оплати юридичних послуг на користь ФОП "Коломоєць Марко Олегович", враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів наявності у останнього статусу адвоката та те, що ФОП не може здійснювати адвокатську діяльність, суд зазначає про відсутність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн за рахунок Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни. 
Щодо судового збору.
Відповідно до ч.1,2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у частині стягнення основного боргу у сумі 500 000 грн, суд вказує про наявність підстав для застосування положень ст.130 ГПК України та повернення позивачу 50% суми судового збору, що підлягає сплаті за вимоги у розмірі 500 000 грн.
При цьому, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в іншій частині (за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову), відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.129, 130, 145, 191, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 7, код ЄДРПОУ 33274701) основний борг у сумі 500 000 /п`ятсот тисяч/ грн, судовий збір у сумі 5 264 /п`ять тисяч двісті шістдесят чотири/ грн.
3. У задоволенні решти позову відмовити.
4. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, код ЄДРПОУ 37607526) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Компанія "Віктранс" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 7, код ЄДРПОУ 33274701) частину суми судового збору у розмірі 3 750 /три тисячі сімсот п`ятдесят/ грн, перераховану згідно з платіжною квитанцією №5625-3766-7909-1084 від 11.08.2025 на суму 7 500 грн.
5. Клопотання Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.
6. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.01.2026 по справі №916/3262/25 в частині суми основного боргу наступним чином:
- до 28.02.2026 – 100 000 грн;
- до 31.03.2026 – 100 000 грн;
- до 30.04.2026 – 100 000 грн;
- до 31.05.2026 – 100 000 грн;
- до 30.06.2026 – 100 000 грн.
6. В задоволенні решти клопотання відмовити.
7. Клопотання (вх.№2-81/26 від 21.01.2026) Фізичної особи-підприємця Плетньової Олени Геннадіївни про скасування заходів забезпечення позову, подане у справі №916/3262/25, задовольнити.
8. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 29.08.2025 по справі №916/3262/25.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 лютого 2026 р.

Суддя Ю.М. Щавинська