Справа № 484/5460/25 
Провадження № 2/484/112/26 

Рішення
іменем України
05.02.2026 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Максютенко О.А. 
секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.
за участі позивача ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката М.Сікорського
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Первомайського міськрайонного суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом 
встановив
представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 22.12.1977 року посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори 23.01.1978 року; акту приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника виданого виконавчим комітетом Первомайської міської ради народних депутатів: технічного паспорту, мав у приватній власності житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями його майна є позивачка та його син ОСОБА_2 .
20.09.2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті брата та фактично прийняла спадщину написавши заяву відповідного змісту, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця першої черги, який був зареєстрований з спадкодавцем на час смерті.
ОСОБА_2 не подав заяву про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_2 , є громадянином російської федерації де постійно проживає. Останній раз ОСОБА_2 приїздив до України в 2018 році.
За викладених обставин позивачка просить суд , встановити факт, що ОСОБА_2 , не проживав із спадкодавцем – ОСОБА_3 час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за нею, право власності на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 після смерті її брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду 03.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
22.10.2025 року ухвалою суду витребувано докази за клопотанням адвоката, спадкову справу після смерті ОСОБА_3 та відомості з Державної прикордонної служби України про перетин кордону України ОСОБА_2 .
24.12.2025 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не подано.
Суд, вислухавши пояснення позивача його представника, свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині ст. 315 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при ухваленні Постанови від 27.02.2019 у справі №471/601/17.
Відповідно до п. 2. постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2023 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса.
Відповідно до відомостей спадкової справи №133/2023 заведеної 20.09.2023 року за заявою ОСОБА_1 спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав на випадок своєї смерті. ОСОБА_2 не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . 
З інформації ВК Первомайської міської ради Миколаївської області спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований по АДРЕСА_1 .
На день смерті спадкодавця за вищевказаною адресою був зареєстрований його син ОСОБА_2 , який є спадкодавцем першої черги.
Факт не проживання ОСОБА_2 з спадкодавцем підтвердили свідки, також дане підтверджено відомостями з Державної прикордонної служби України про останній перетин кордону України ОСОБА_2 виїзд з України 06.03.2018 року до російської федерації. Даний факт підтверджується також довідкою від 18.07.2025 року голови квартального комітету №53.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 його син, ОСОБА_2 постійно не проживав разом із спадкодавцем, хоча і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у визначений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, оскільки це необхідно позивачці для оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_3 . 
Позов в частині визнання за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 , після смерті її брата – ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 також підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Главою 86 Цивільного Кодексу встановлено черговість спадкування за законом. Спадкоємці одержують право на спадкування почергово, залежно від ступеня спорідненості. Кожна наступна черга одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Всього існує 5 черг спадкоємців за законом:
перша черга - діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
друга черга - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;
третя черга - рідні дядько та тітка спадкодавця;
четверта черга - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;
п`ята черга - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. 
У відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Ст. 1270 даного Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 . 
Позивачка, як спадкоємиця другої черги має право на спадкування за законом, оскільки своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Родинні відносини між померлим ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження спадкодавця та позивачки, де їх батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та свідоцтвом про шлюб позивачки, де вона при укладенні шлюбу змінила прізвище.
Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.
Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню.
Іншого способу захисту свого права , окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає.
Керуючись ст.ст.200, 263-265,216,268,315,354,355ЦПК України, суд
ухвалив
позов задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав із спадкодавцем – ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин російської федерації, зареєстрований АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 05.02.2026 року.
Суддя