22.01.2026 

Справа № 721/1534/25
Провадження № 3/721/150/2026
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д.,. за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-5 КУпАП, які надійшли із Державної служби з питань праці Південно-Західного міжрегіонального управління відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , голови Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2025 серії № ПЗ/ЧВ/13824/034391/П/ПТ, ОСОБА_2 за місцем роботи на посаді Путильського селищного голови в період з 28 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2025 року вчиняв відносно керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Путильської селищної ради ОСОБА_1 дії, що мають ознаки мобінгу а саме, допущено безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень). Зокрема згідно розпорядження Путильського селищного голови від 28.10.2021 року №249 «Про зменшення надбавки за високі досягнення у праці за жовтень 2021 року» ОСОБА_1 зменшено зазначену надбавку до 20% посадового окладу у зв`язку із нестачею коштів на заробітну плату. За актом перевірки від 20 травня 2024 року зазначене зняття надбавки відбулось з порушення ч. 3 ст. 32 Кодексу Законів про працю України, яке діяло на час прийняття рішення. У вказаному акті зазначалось, що згідно залишку коштів асигнувань станом на 29.10.2021 року були наявні кошти в сумі 312580 грн, фактично виплачено заробітної плати за другу половину жовтня - 274364 грн, залишок коштів складав 38216 грн. 
Відносно ОСОБА_1 має місце створення напруженої, ворожої, образливої атмосфери. Зазначені обставини підтверджуються способами психологічного тиску при використанні права на щорічні основні та додаткові відпустки. Зокрема, графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2024 рік було затверджено селищним головою Іваном Повідашем 22 грудня 2023 року. Згідно цього затвердженого графіку, період щорічної відпустки керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету ОСОБА_1 визначено в червні-липні 2024 року, а додаткової - у жовтні 2024 року. Повідомлення ОСОБА_1 у порушення ч. 5 ст. 79 КЗпП України за два тижні до встановленого графіком терміну не надавалося ні в 2024 році, ні в 2025 році. На заяву ОСОБА_1 від 21.03.2024 року про надання п`яти днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2023 рік з 28 березня по 01 квітня 2024 року включно, розпорядженням Путильської селищної ради від 22 березня 2024 року №34 надано невикористану щорічну додаткову відпустку за 2023 рік. У пункті 2 зазначеного розпорядження визначено, що за невикористання додаткової відпустки в 2023 році згідно графіку відпусток нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2023 р. за 10 календарних днів ОСОБА_1 . Попередити, щоб відпустку використовувала в поточному році, що відпускні передбаченні бюджетом, в разі невикористання, виплачувати в поточному році компенсацію за згодою селищного голови. 
11.07.2024 року ОСОБА_1 на ім`я селищного голови подано заяву про надання частини щорічної основної відпустки за період роботи з 24.11.2023 року по 23.11.2024 року терміном на 15 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2024 рік терміном на 15 календарних днів з 29 липня 2024 року по 27 серпня 2024 року, а також виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі середньомісячної зарплати. Зазначена заява була проігнорована селищним головою і на ній не було ніяких резолюцій про надання чи відмову в наданні відпусток. 
Графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2025 рік було затверджено селищним головою Іваном Повідашем 25 грудня 2024 року. Згідно зазначеного графіку, щорічна відпустка ОСОБА_1 передбачалась в період липня-серпня 2025 року, а додаткова - в жовтні 2025 року. 
31.03.2025 року ОСОБА_1 було подано на ім`я голови заяву щодо надання 15 днів додаткової відпустки за 2024 рік. Головою у резолюції на заяві та в розпорядженні від 10 квітня 2025 року №39 у пункті 1 зазначено про відмову в наданні невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2024 рік. Причиною відмови вказано, що відповідно до розпорядження селищного голови №34 від 22.03.2024, працівників було попереджено щодо використання відпусток у поточному році, що передбачено в Правилах внутрішнього трудового розпорядку для працівників Путильської селищної ради. Бухгалтерії наказано виплатити компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку. В пункті 2 зазначеного розпорядження було зазначено про надання ОСОБА_1 додаткової оплачуваної відпустки в органах державної влади та в органах місцевого самоврядування за 2025 рік в кількості 15 календарних днів з 15 квітня 2025 року по 29 квітня 2025 року включно. Зазначена відпустка не відповідала графіку на 2025 рік та заяві ОСОБА_1 . При цьому головою селищної ради самим створено такі обставини щодо невикористання додаткової відпустки в 2024 році, з огляду на ігнорування заяви ОСОБА_1 від 11.07.2024 року. 
29.07.2025 року заявницею було подану заяву про надання щорічної основної відпустки за період роботи з 24.11.2024 року по 23.11.2025 року терміном на 17 календарних днів з 13.08.2025 року по 29.08.2025 року згідно з графіком відпусток на 2025 рік, а також виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати. В резолюції на заяву селищний голова зазначив про надання відпустки з 18.08.2025 року на 24 календарні дні, що не відповідає заяві. В розпорядженні від 15 серпня 2025 року №134 зазначено період відпустки з 18 серпня по 10 вересня 2025 року включно. В своєму зверненні до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці заявниця стверджує, що унаслідок цих дій селищного голови зірвано заплановану поїздку із сином за кордон 14 серпня 2025 року, що підтверджує свідомий характер перешкоджання. Зазначені дії мають ознаки мобінгу, що порушує вимоги статті 2-2 Кодексу Законів про Працю України.
Дії ОСОБА_2 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 173-5 КУпАП.
16.12.2025 року через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі з додатками, відповідно до яких зазначає, що селищним головою ОСОБА_2 відносно неї систематично складалися Акти відсутності на робочому місці, що є формою психологічного тиску на неї. Їй не пропонувалося надати пояснення, ознайомитися з розпорядженнями, безпідставно зменшувався відпрацьований час у табелі, заробітна плата виплачувалася не в повному обсязі. Також відносно неї з боку селищного голови був економічний тиск, який проявлявся у знятті 40 % надбавки за високі досягнення. Зняття надбавки відбувалося поетапно, спочатку на 20% на підставі розпорядження №249 від 28.10.2021, а подальше зменшення до 0% без видання відповідного розпорядження. Також відносно неї були безпідставні звинувачення з боку керівника про порушення нею процедури роботи комісії. У її кабінеті, без її письмової згоди здійснювалося постійне відеоспостереження. Керівник перешкоджає виконанню нею службових обов`язків. На підтвердження зазначеного надала ряд документів. 
09.01.2026 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 173-5 КУпАП відносно ОСОБА_2 для доопрацювання.
19.01.2026 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим, а викладені в ньому обставини — такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. У протоколі не доведено наявність систематичності, умислу та наслідків, обов`язкових для кваліфікації дій як мобінгу. Наведені інспектором обставини є окремими управлінськими рішеннями, прийнятими в межах наданих законом повноважень та не можуть самі по собі свідчити про мобінг. 
Щодо законності прийнятих ним управлінських рішень щодо оплати праці зазначав, що зміна або зменшення надбавок і премій має стимулюючий характер та не є гарантованою складовою заробітної плати. Такі рішення приймалися з урахуванням фінансових можливостей бюджету та відповідно до чинного законодавства. Факт наявності коштів на рахунках не є безумовною підставою для виплати надбавок у фіксованому розмірі та не свідчить про порушення трудових прав чи про психологічний тиск. 
Щодо дотримання ним законодавства про відпустки зазначив, що графіки щорічних та додаткових відпусток затверджувалися у встановленому порядку. Надання, перенесення або компенсація відпусток здійснювалися відповідно до Кодексу законів про працю України та Правил внутрішнього трудового розпорядку Путильської селищної ради. Відмова або зміна періоду надання відпустки була зумовлена службовою необхідністю та дотриманням встановлених процедур, а не наміром перешкодити реалізації трудових прав конкретного працівника, в тому числі і ОСОБА_1 . Зазначені у протоколі твердження про зірвану поїзду за кордон потерпілої не підтверджені належними та допустимими доказами і не можуть розцінюватися, як наслідок його дій.
Зазначав, що протокол складено за результатом перевірки і встановлено, що за період з лютого 2021 року до жовтня 2025 року з боку Селищного голови стосовно ОСОБА_3 вчиняється мобінг. Однак Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», який набрав чинності 11.12.2022 року, внесено зміни до КЗпП України, зокрема доповнено статтею 2-2 «Заборона мобінгу (цькування)», тобто термінг «Мобінг» з`явився у законодавстві про працю тільки з грудня 2022 року і не може стосуватися періоду з 2021 року. Також зауважив, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-5 КУпАПП складає 3 місяці і не більше 1 року з часу виявлення правопорушення. А отже строк притягнення до відповідальності пропущено. Вказує, що разові та поодинокі управлінські рішення не можуть уважатися мобінгом, а виконання керівником своїх дискеційних повноважень у межах закону саме по собі не є психологічним тиском. У даній справі протокол фактично ґрунтується на оцінці рішень керівника, а не на доведеності систематичної протиправної поведінки. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-5 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надавав. Однак слід урахувати, що вказані особи були належним чином повідомленими, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 . 
У судове засідання захисник ОСОБА_2 адвокаи Мельник С. Г. не з`явилася, надіслала заяву про неможливість брати участь у судовому засіданні через складні погодні умови. 
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що починаючи з жовтня 2021 року ОСОБА_2 вчиняв відносно неї, як керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Путильської селищної ради дії, що мають ознаки мобінгу, а саме, допустив безпідставне позбавлення її частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень), що підтверджується розпорядженням Путильського селищного голови від 28.10.2021 року №249 «Про зменшення надбавки за високі досягнення у праці за жовтень 2021 року», яким її зменшено зазначену надбавку із 40 до 20% посадового окладу у зв`язку із нестачею коштів на заробітну плату, хоча за актом перевірки Селищної ради, проведеним у травні 2024 року, залишок коштів складав 38216 грн. 
Відносно неї ОСОБА_2 вчиняє постійний психологічний тиск, у тому числі і при використанні права на щорічні основні та додаткові відпустки. Зокрема, за графіком щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2024 рік, період її щорічної відпустки визначено в червні-липні 2024 року, а додаткової - у жовтні 2024 року. Повідомлення ОСОБА_1 у порушення ч. 5 ст. 79 КЗпП України за два тижні до встановленого графіком терміну не надавалося ні в 2024 році, ні в 2025 році. На її заяву від 21.03.2024 року про надання п`яти днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік з 28 березня по 01 квітня 2024 року, розпорядженням Путильської селищної ради надано невикористану щорічну додаткову відпустку за 2023 рік тривалістю 5 днів, а за решту 10 днів невикористаної відпустки за 2023 рік - виплачено компенсацію. 
11.07.2024 року нею на ім`я селищного голови подано заяву про надання частини щорічної основної відпустки на 15 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку за 2024 рік терміном на 15 календарних днів. Вказана заява була проігнорована селищним головою і на ній не було резолюцій про надання чи відмову в наданні відпусток. У подальшому в жовтні 2024 її було надано основну щорічну відпустку тривалістю 30 календарних днів та додаткову – тривалістю 15 календарних днів.
Згідно графіку щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2025 рік, її щорічна відпустка передбачалася в період липня-серпня 2025 року, а додаткова - в жовтні 2025 року. 
31.03.2025 року нею було подано на ім`я голови заяву щодо надання 15 днів невикористаної додаткової відпустки за 2024 рік, однак у наданні такої її було відмовлено, виплачено компенсацію за 15 днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік та надано 15 днів додаткової щорічної відпустки за 2025 рік з 15 квітня 2025 року по 29 квітня 2025 року, хоча термін надання зазначеної додаткової відпустки не відповідав графіку відпусток на 2025 рік та її заяві. 
29.07.2025 року на її заяву про надання щорічної основної відпустки за період роботи за 2025 рік терміном на 17 календарних днів з 13.08.2025 року по 29.08.2025 року, її надано основну щорічну відпустку на 24 календарні дні з 18.08.2025 року, що не відповідало її заяві. Нею попередньо було сплановано поїздку за кордон із сином, виїзд якої планувався на 14.08.2025. Однак через непогодження керівником дати зазначеної нею у заяві відпустки, вона змушена була перенести свій від`їзд за кордон на 18 серпня 2025. З указаної дати перебувала у відпустці до 10 вересня 2025 року. Зазначила, що діями селищного голови зірвано заплановану поїздку із сином за кордон саме 14 серпня 2025 року, підтвердила свідомий характер перешкоджання, вважала, що такі дії ОСОБА_4 мають ознаки мобінгу та просила притягнути останнього до відповідальності.
Заслухавши потерпілу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Частиною 1 статті 173-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення мобінгу (цькування) працівника.
Частиною 2 статті 173-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.
Відповідно до статті 2-2 КЗпП України мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу. Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Вчинення мобінгу (цькування) заборонено. Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення №ПЗ/ЧВ/13824/ 034391/П/ПТ від 27.11.2025 та додані до нього матеріали.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2025 серії № ПЗ/ЧВ/13824/034391/П/ПТ, ОСОБА_2 за місцем роботи на посаді Путильського селищного голови в період з 28 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2025 року вчиняв відносно керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Путильської селищної ради ОСОБА_1 дії, що мають ознаки мобінгу відносно керуючої справами Путильської селищної ради, а саме, допущено безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень). Зокрема згідно розпорядження Путильського селищного голови від 28.10.2021 року №249 «Про зменшення надбавки за високі досягнення у праці за жовтень 2021 року» ОСОБА_1 зменшено зазначену надбавку до 20% посадового окладу у зв`язку із нестачею коштів на заробітну плату. За актом перевірки від 20 травня 2024 року зазначене зняття надбавки відбулось з порушення ч. 3 ст. 32 Кодексу Законів про працю України, яке діяло на час прийняття рішення. У вказаному акті зазначалось, що згідно залишку коштів асигнувань станом на 29.10.2021 року були наявні кошти в сумі 312580 грн, фактично виплаченої заробітної плати за другу половину жовтня було в сумі 274364 грн, залишок коштів складав 38216 грн. 
Відносно ОСОБА_1 має місце створення напруженої, ворожої, образливої атмосфери. Зазначені обставини підтверджуються способами психологічного тиску при використанні права на щорічні основні та додаткові відпустки. Зокрема, графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2024 рік було затверджено селищним головою Іваном Повідашем 22 грудня 2023 року. Згідно цього затвердженого графіку, період щорічної відпустки керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету ОСОБА_1 визначено в червні-липні 2024 року, а додаткової - у жовтні 2024 року. Повідомлення ОСОБА_1 у порушення ч. 5 ст. 79 КЗпП України за два тижні до встановленого графіком терміну не надавалося ні в 2024 році, ні в 2025 році. На заяву ОСОБА_1 від 21.03.2024 року про надання п`яти днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2023 рік з 28 березня по 01 квітня 2024 року включно, розпорядженням Путильської селищної ради від 22 березня 2024 року №34 надано невикористану щорічну додаткову відпустку за 2023 рік. У пункті 2 зазначеного розпорядження визначено, що за невикористання додаткової відпустки в 2023 році згідно графіку відпусток нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2023 р. за 10 календарних днів ОСОБА_1 . Попередити, щоб відпустку використовувала в поточному році, що відпускні передбаченні бюджетом, в разі невикористання, виплачувати в поточному році компенсацію за згодою селищного голови. 
11.07.2024 року ОСОБА_1 на ім`я селищного голови подано заяву про надання частини щорічної основної відпустки за період роботи з 24.11.2023 року по 23.11.2024 року терміном на 15 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2024 рік терміном на 15 календарних днів з 29 липня 2024 року по 27 серпня 2024 року, а також виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі середньомісячної зарплати. Зазначена заява була проігнорована селищним головою і на ній не було ніяких резолюцій про надання чи відмову в наданні відпусток. 
Графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2025 рік було затверджено селищним головою Іваном Повідашем 25 грудня 2024 року. Згідно зазначеного графіку, щорічна відпустка ОСОБА_1 передбачалась в період липня-серпня 2025 року, а додаткова - в жовтні 2025 року. 
31.03.2025 року ОСОБА_1 було подано на ім`я голови заяву щодо надання 15 днів додаткової відпустки за 2024 рік. Головою у резолюції на заяві та в розпорядженні від 10 квітня 2025 року №39 у пункті 1 зазначено про відмову в наданні невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування за 2024 рік. Причиною відмови вказано, що відповідно до розпорядження селищного голови №34 від 22.03.2024, працівників було попереджено щодо використання відпусток у поточному році, що передбачено в Правилах внутрішнього трудового розпорядку для працівників Путильської селищної ради. Бухгалтерії наказано виплатити компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку. В пункті 2 зазначеного розпорядження було зазначено про надання ОСОБА_1 додаткової оплачуваної відпустки в органах державної влади та в органах місцевого самоврядування за 2025 рік в кількості 15 календарних днів з 15 квітня 2025 року по 29 квітня 2025 року включно. Зазначена відпустка не відповідала графіку на 2025 рік та заяві ОСОБА_1 . При цьому головою селищної ради самим створено такі обставини щодо невикористання додаткової відпустки в 2024 році, з огляду на ігнорування заяви ОСОБА_1 від 11.07.2024 року. 
29.07.2025 року заявницею було подану заяву про надання щорічної основної відпустки за період роботи з 24.11.2024 року по 23.11.2025 року терміном на 17 календарних днів з 13.08.2025 року по 29.08.2025 року згідно з графіком відпусток на 2025 рік, а також виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати. В резолюції на заяву селищний голова зазначив про надання відпустки з 18.08.2025 року на 24 календарні дні, що не відповідає заяві. В розпорядженні від 15 серпня 2025 року №134 зазначено період відпустки з 18 серпня по 10 вересня 2025 року включно. В своєму зверненні до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці заявниця стверджує, що унаслідок цих дій селищного голови зірвано заплановану поїздку із сином за кордон 14 серпня 2025 року, що підтверджує свідомий характер перешкоджання. Зазначені дії мають ознаки мобінгу, що порушує вимоги статті 2-2 Кодексу Законів про Працю України.
У судовому засіданні також досліджено матеріали справи, зокрема: 
- Акт складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 27.11.2025 № ЗП/ЧВ/13824/024391 та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ПЗ/ЧВ/13824/024391/П від 27.11.2025 відповідно до яких, ОСОБА_2 перебуває на посаді голови Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області з 19.11.2020 згідно рішення 1-ї сесії VIII склисання Путильської селищної ради № 1/1-20 від 19.11.2020. головним державним інспектором відділу з питань південно-східного напрямку управління інспекційної діяльності у Чернівецькій області виявлено порушення вимог законодавства, які було вчинено керівником суб`єкта господарювання Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області глловою селищної ради ОСОБА_2 у відношенні керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Путильської селищної ради ОСОБА_1 , а саме: ч. 2 ст. 2 КЗпП України; пояснення селищного голови ОСОБА_2 від 21.11.2025; пояснення ОСОБА_1 від 19.11.2025; заява про виявлення ознак вчинення роботодавцем тривалого цькування (мобінгу) від 29.10.2025; графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2024 з якого убачається, що щорічна відпустка керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету ОСОБА_1 визначена у період червня-липня, додаткова - жовтня; графік щорічних (додаткових) відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету селищної ради на 2025, з якого убачається, що щорічна відпустка керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету ОСОБА_1 визначена у період липень-серпень, додаткова - жовтень; заява ОСОБА_1 про надання їй п`яти днів невикористаної відпустки за 2023 рік з 28 березня по 01 квітня 2024; розпорядження селищного голови ОСОБА_2 №34 від 22.03.2024, відповідно до якого за невикористання додаткової відпустки за стаж роботи в 2023 р, згідно графіку відпусток ОСОБА_1 , нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2023 рік за 10 (десять) календарних днів та попереджено останню щодо використання додаткових відпусток протягом поточного року, а в разі невикористання додаткової відпустки, виплатити в поточному році компенсацію; заява ОСОБА_1 від 11.07.2024 про надання щорічної основної відпуски терміном 15 календарних днів та додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік терміном 15 днів з 29 липня по 27 серпня 2024 року; заява Басюк Л. М. від 07.10.2024 про надання щорічної основної відпуски терміном на 30 календарних днів з 21 жовтня по 19 листопада 2024 з виплатою матеріальної допомогу на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024; розпорядження Путильського селищного голови ОСОБА_2 № 178 від 14.10.2024 з якого убачається, що ОСОБА_1 надано щорічну відпустку терміном календарних 30 днів з 21 жовтня по 19 листопада 2024 включно та розпоряджено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024; заява ОСОБА_1 про надання додаткової відпустки за 2024 рік тривалістю 15 календарних днів з 15 квітня 2025. На підставі розпорядження селищного голови нарахувано ОСОБА_1 компенсацію за вказану невикористану додаткову відпустку; розпорядження Путильського селищного голови №39 від 10.04.2025 про надання відпустки ОСОБА_1 відповідно до якого останній відмовлено у наданні невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік та компенсовано невикористану додаткову відпустку за 2024 рік, надано додаткову оплачувану відпустку за 2025 рік у кількості 15 календарних днів з 15 по 29 квітня; заяву ОСОБА_1 від 29.07.2025 про надання основної щорічної відпустки за 2025 тривалістю 17 календарних днів з 13.08.2025 по 29.08.2025 з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань; розпорядження голови Путильської селищної ради Повідаша І. П. № 134 від 15.08.2025 про надання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки та виплату матеріальної допомоги за 2025 рік терміном 24 календарних дні з 18 серпня по 10 вересня 2025 включно та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік; розпорядження голови Путильської селищної ради № 249 від 28.10.2021, з якого убачається, що ОСОБА_1 зменшено надбавку за високі досягнення у праці за жовтень 2021 до 20% посадового окладу у зв`язку із нестачею коштів на заробітну плату.
Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 на посаді Путильського селищного голови в період з 28 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2025 року відносно керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Путильської селищної ради ОСОБА_1 щодо допущення безпідставного позбавлення працівника частини виплат надбавки за високі досягнення у праці, які мали місце у 2021 році, слід зазначити наступне: події, які ставляться у провину голові Путильскої селищної ради ОСОБА_2 , як прояв мобінгу (цькування) у відношенні ОСОБА_1 , мали місце у 2021 році. Водночас ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)» №2759-ІХ від 16.11.2022 року набрав чинності 11.12.2022 року, та відповідно КУпАП був доповнений ст. 173-5, згідно Закону № 2806-ІХ від 01.12.2022, та набрав чинності 23.12.2022. Тобто норма закону, що передбачає адміністративну відповідальність за такі дії у 2021 році була відсутня. Отже, дії інкриміновані ОСОБА_2 , як вчинення мобінгу відносно ОСОБА_1 у 2021 році, у цей період не мали визначення за нормами КУпАП, а відтак і не являлися адміністративним правопорушенням. Вказане відповідає положенням ч. 1 ст. 8 КУпАП, відповідно до якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 на посаді Путильського селищного голови щодо вчинення психологічного тиску відносно ОСОБА_3 при використанні права нею на щорічні основні та додаткові відпустки слід зазначити, що досліджуючи наявні в матеріалах справи розпорядження голови Путильської селищної ради ОСОБА_2 щодо надання основних щорічних та додаткових відпусток ОСОБА_1 протягом 2024-2025 років, судом не встановлено систематичності дій роботодавця відповідно до інкримінованого йому у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема: у 2024 році ОСОБА_1 було надану додаткову відпустку за 2023 рік тривалістю 5 календарних днів. Неознайомлення ОСОБА_1 із графіком відпусток на 2024 рік у двотижневий термін з дати його затвердження не вказує на обов`язок саме ОСОБА_2 ознайомлювати останню із таким графіком, а також не носить характеру системності.
У жовтні 2024 ОСОБА_1 надано основну щорічну та додаткову відпустки за 2024 рік тривалістю 30 та 15 календарних днів, відповідно, із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. 
Щодо надання додаткової щорічної відпустки ОСОБА_1 у 2025 за її заявою від 31.03.2025, таку останній було надано у квітні 2025 тривалістю 15 календарних днів, а за 15 днів додаткової щорічної відпустки за 2024 рік її було виплачено компенсацію. 
Щодо надання основної щорічної відпустки у 2025 році за заявою ОСОБА_1 від 29.07.2025 слід зазначити, що таку відпустку за 2025 рік тривалістю 24 календарні дні останній було надано з 18.08.25 по 10.09.2025 із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. Твердження у протоколі про адміністративне правопорушення щодо зірвання запланованої поїздки ОСОБА_1 із сином за кордон, виїзд за якою попередньо було сплановано на 14.08.2025 не відповідає дійсності та спростовано самою ОСОБА_1 у судовому засіданні, оскільки за твердженнями останньої, дана поїздка була перенесена з 14.08.2025 на 18.08.2025 і вони із неповнолітнім сином побували за кордоном, як і планували. 
Досліджуючи наявні в матеріалах справи розпорядження голови Путильської селищної ради ОСОБА_2 щодо надання основних щорічних та додатковтх відпусток ОСОБА_1 та проаналізувавши графіки щорічних відпусток керівництва та працівників апарату виконавчого комітету Путильської селищної ради вбачається деяка невідповідність щодо його дотримання, однак таке не носить характеру систематичності. Разом з тим слід зазначити, що права ОСОБА_1 при використанні нею основних та додаткових щорічних відпусток протягом 2024 та 2025 року не були порушені, оскільки такі відпустки за відпрацьований період були надані, а за відпустки, які не були використані протягом календарного року, було виплачено компенсацію. ОСОБА_1 також виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. Надання, перенесення або компенсація відпусток здійснювалися відповідно до Кодексу законів про працю України. Відмова або зміна періоду надання відпусток не є безпосереднім наміром керівника перешкодити реалізації трудових прав ОСОБА_1 . 
Доказів на підтвердження зворотнього особою, уповноваженою на складання протоколу, суду не надано. 
Порушення графіка відпусток, навіть у разі його допущення керівником, є питанням дотримання трудового законодавства та може свідчити про наявність трудового спору або дисциплінарного проступку, однак не охоплює ознаки мобінгу.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.
Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під час розгляду справи не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт систематичного безпідставного порушення права ОСОБА_1 на щорічні та додаткові відпустки.
Тобто, в ході розгляду справи та детального дослідження доказів, не вбачається факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки його вина не доведена достатніми належними та допустимими доказами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, судовий збір з ОСОБА_2 стягненню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 173-5, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-5 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО