УКРАЇНА
 
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/13719/25 
Провадження № 2/361/5365/25 
27.01.2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
27 січня 2026 року        м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді   Червонописького В.С.,
за участю секретаря   Тихоненко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:
27 листопада 2025 року адвокат Марченко В.А. в інтересах і від імені позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.
Позов обґрунтовано тим, що 19 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який було зареєстровано Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 19 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис № 704, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Зазначає, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, деякий час подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства.
Вказує, що на думку позивача у неї з відповідачем різні погляди на життя та сімейні відносини, цінності, різні погляди на критерії шлюбу та сім`ї, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин.
Акцентує увагу, що шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування.
Наголошує, що позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, терміну на примирення надавати не потрібно.
23 грудня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26 січня 2026 року через підсистему “Електронний суд” від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу за вх. № 3242. Відповідач зазначав, що позов про розірвання шлюбу він визнає в повному обсязі. Додатково часу для примирення не потребує. Зазначав, що про наслідки визнання позову йому відомо і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 серпня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 704, серія НОМЕР_1 .
Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з “ ОСОБА_6 ” на “ ОСОБА_7 ”.
Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №228, серія НОМЕР_2 від 05 березня 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства.
Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.
При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.
Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.
Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.
Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 серпня 2017 року у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 704, серія НОМЕР_1 – розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968, 96 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя        В.Червонописький