ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1034/26 Справа № 932/7030/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульский В.І. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Свистунової О.В.
при секретарі – Пікос А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2025 року по справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання в опалювальні періоди з грудня 2020 року по березень 2023 року в сумі 354 818,05 грн, з яких основний борг 227 717,21 грн, три проценти річних в сумі 6 841,48 грн, інфляційні збитки в сумі 39 416,41 грн, пеня в сумі 80 842,95 грн. 
Позов мотивований тим, що між сторонами спору укладено договір про постачання теплової енергії від 18 листопада 2013 року строком дії до 18 листопада 2016 року. Договором передбачено його автоматичну пролонгацію. Договором передбачено обов`язок споживача сплачувати за теплову енергію до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Тарифи за теплопостачання встановлені рішеннями НКРЕКП та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. В порушення взятого на себе обов`язку відповідач не оплатив за надані послуги з теплопостачання за період з грудня 2020 року по березень 2023 року в сумі 227 717,21 грн. Також позивачем, станом на 05 червня 2023 року, нараховано три проценти річних в сумі 6 841,48 грн, інфляційні збитки в сумі 39 416,41 грн та пеню в сумі 80 842,95 грн.
Рішенням  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2025 року позов задоволено та ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання в опалювальні періоди з грудня 2020 року по березень 2023 року в сумі 354 818,05 грн, з яких основний борг 227 717,21 грн, три проценти річних в сумі 6 841,48 грн, інфляційні збитки в сумі 39 416,41 грн, пеня в сумі 80 842,95 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального прав.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що між позивачем КП «Теплоенерго», як теплопостачальним підприємством, та відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 18 листопада 2013 року щодо будинку АДРЕСА_1 .
Договором визначено:
- пункт 4.2.2, споживач зобов`язається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати у теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянути останній не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства, в разі незгоди із визначеним обсягом теплопостачання споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання акту;
- пункт 4.2.4, споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії;
- пункт 4.2.6, споживач зобов`язується письмово сповіщати теплопостачальне підприємство про зміну місцезнаходження користувачів приміщень та теплових мереж не пізніше 5-ти робочих днів з моменту настання зазначених подій;
- пункт 6.2, облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за показниками комерційного приладу обліку;
- пункт 6.9, споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим;
- пункти 11.1, 11.2, договір діє до 18 листопада 2016 року, у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за один місяць до закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах;
- пунктом 8.1.1 визначено таку підставу припинення постачання теплової енергії як письмове звернення споживача;
- пункт 9.4.4, споживач несе відповідальність в разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором та за вимогою теплопостачального підприємства зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних та пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.
Позивач надав рахунки на оплату та акти прийому-передачі послуги за період з грудня 2020 року до березня 2023 року, зведений звіт про обсяги спожитої теплової енергії, згідно показників приладу обліку.
Обґрунтовуючи тарифи на постачання теплової енергії позивачем надано постанову НКРЕКП від 30 листопада 2020 №2257, рішення Дніпровської міської ради від 19 жовтня 2021 року №1103, від 29 жовтня 2021 року №1137.
Також позивачем долучено розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювальних сезонів 2020 року – 2023 року.
Згідно виписки відділу збуту позивача останні оплата відповідачем здійснені 06 липня 2021 року та 20 січня 2022 року.
КП «Теплоенерго» ДМР надсилалися на адресу ОСОБА_1 , вказану у договорі, досудові вимоги.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 638,28 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.
Проте, колегія суддів не може погодитись в повному обсязі з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, правовідносини між сторонами, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, ЦК України, ЖК України, ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з абз. 5 п. 40 «Правил користування тепловою енергією» затверджених постановою КМУ від 3 жовтня 2007 р. N 1198, передбачено що споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 відчужив нерухоме майно у будинку АДРЕСА_1 .
Тобто, із 26 березня 2021 року новим власником стала ОСОБА_3 .. 
Згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості за теплову енергію за вказаною адресою з грудня 2020 року по березень 2023 року складає 354 818,05 грн, з яких основний борг 227 717,21 грн, три проценти річних в сумі 6 841,48 грн, інфляційні збитки в сумі 39 416,41 грн, пеня в сумі 80 842,95 грн.
Встановивши, що комунальні послуги були надані у повному обсязі, будь-яких претензій споживачі не висували, а також взявши до уваги, що з 26 березня 2021 року споживачем теплової енергії за вказаною вище адресою є ОСОБА_3 , колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання за період з грудня 2020 року по березень 2021 року у сумі 21207,01 грн, пеню 10603,54 грн, три відсотки річних — 1606,28 грн, інфляційні втрати 8997,08 грн, а всього 42 413,91 грн..
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання теплової енергії за період з грудня 2020 року по березень 2023 року.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення, як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи, що рішення скасоване та ухвалене нове судове рішення по суті позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради підлягає стягненню судовий збір у сумі 641,54 грн та з Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 5623,49 грн..
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  — задовольнити.
Рішення  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2025 року — скасувати.
Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання за період з грудня 2020 року по березень 2021 року у сумі 21207,01 грн, пеню 10603,54 грн, три відсотки річних — 1606,28 грн, інфляційні втрати 8997,08 грн, а всього 42 413,91 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради судовий збір у сумі 641,54 грн.
Стягнути Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 5623,49 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 20 січня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 23 січня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича

О.В. Свистунова