МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2026 р. 	№ 400/2524/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про заміну відповідача у справі
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до	1. Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,  2. Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , 3. Військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_4 та Військової частини НОМЕР_1 (далі також – відповідач 1), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року та відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням інших видів грошового забезпечення, які не мають разового характеру з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року та відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням інших видів грошового забезпечення, які не мають разового характеру;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078.
Ухвалою від 18.03.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).
Ухвалою від 07.04.2025 року суд замінив відповідача у справі Військову частину НОМЕР_4 на належного – Військову частину НОМЕР_2 (далі також – відповідач 2).
Ухвалою від 10.04.2025 року суд залучив в якості відповідача у справі Військову частину НОМЕР_3 (далі також – відповідач 3).
Розгляд справи розпочато спочатку.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачами протиправно не нараховано та не виплачено йому індексацію грошового забезпечення за періоди з 14.08.2022 року по 19.04.2024 року та з 19.04.2024 року по 27.01.2025 року. При цьому, базовим місяцем при нарахуванні індексації має бути встановлено березень 2018 року.
Відповідач 1 надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що позивач зарахований на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 з 02.05.2024 року по 27.01.2025 року, тому періоди зазначенні позивачем в позовній заяві не відповідають дійсності.
Також відповідач вказав, що індексація за період з 02.05.2024 року по 27.01.2025 року виплачувалась за місяці: серпень 2024 року – 130,20 грн; вересень 2024 року – 130,20 грн; жовтень 2024 року – 130,20 грн; листопад 2024 року – 130,20 грн; грудень 2024 року – 254,35 грн; по 27 січня 2025 – 0,00 грн.
Тому індексація позивачу була виплачена у встановленому розмірі, за ті місяці у 2024 та 2025, які підлягали індексуванню.
У відповідач на відзив позивач вказав, що доводи відповідача 1 є безпідставними, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач 2 зазначив, що Порядком № 1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним. Індекси споживчих цін опубліковані Держстатом в газеті «Урядовий кур`єр» за: січень – 100,4% (№ 31 від 13.02.2024 року); лютий – 100,3% (№ 52 від 12.03.2024 року); березень – 100,5% (№ 74 від 11.04.2024 року); квітень – 100,2% (№ 98 від 14.05.2024 року); травень 100,6% (№ 119 від 12.06.2024 року); червень – 102,2% (№141 від 12.07.2024 року). Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Ураховуючи те, що індекс споживчих цін за червень опублікований в газеті Урядовий кур`єр 12.07.2024 року, і наростаючим підсумком з січня по червень перевищив 103% (103,8%-за посадами працівників, у яких посадові оклади підвищення з І січня 2024 року ((100,0% (місць підвищення приймається 100%) х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100.6% х 102,2%) і 104,3% – за посадами, працівників і військовослужбовців, у Державний бюджет України 2024 рік» обчислення індексу споживчих цін провадиться з 01.01.2024 року (100,4% х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2%)) – індексація нараховується в серпні 2024 роки, а відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 122 від 01.05.2024 ОСОБА_1 вважається таким, що 01.05.2024 року справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ).
Беручи до уваги вищевикладене, підстави для визнання бездіяльності протиправною або для зобов`язання відповідача 2 вчинити певні дії відсутні.
Також відповідач посилався на порушення позивачем строків звернення до суду.
Відповідач 3 надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити та зазначив, що не є належним відповідачем у справі. 
Як стверджує відповідач, позивач з 19.04.2024 року по 27.01.2025 року проходив військову службу на посаді заступника командира Військової частини НОМЕР_1 з МПЗ. Дана військова частина є батальйоном забезпечення, у тому числі фінансового, Військової частини НОМЕР_5 . Також Військова частина НОМЕР_1 є окремою військовою частиною, в якій проходив військову службу позивач та в якій командир самостій приймає рішення щодо виплати грошового забезпечення та інших видів виплат підлеглому особовому складу. 
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
У період з 29.07.2023 року по 01.05.2024 року позивач проходив військову службу на посаді заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_4 (згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 29.07.2023 року № 210 та наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.05.2024 року № 122).
Військова частина НОМЕР_4 (окремий батальйон територіальної оборони Збройних сил України) є структурним підрозділом та знаходиться у прямому підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 (окрема бригада територіальної оборони Збройних сил України).
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2024 року № 159 позивач з 02.05.2024 року зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.01.2025 року № 29 позивач з 27.01.2025 року вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_6 , виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
У період проходження військової служби у зазначених військових частинах позивачу не була нарахована та не виплачувалась у належному розмірі індексація грошового забезпечення відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправно, позивач звернувся за захистом свої прав у судовому порядку.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282).
Положеннями ст. 1 Закону № 1282 визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі ст. 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону № 1282 встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі та раніше за текстом – Порядок № 1078).
Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно абз. 2 п. 5 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.
Так, відповідно до абзаців 3, 4, 6 п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Насамперед слід зауважити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку № 1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 2, 5 п. 4 Порядку № 1078).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.03.2018 року (далі – Постанова № 704), було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.
Пунктом 4 Постанови № 704 визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, Постановою № 704 визначено інший порядок встановлення розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.
Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %.
Отже, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Як вбачається з офіційних даних, що містяться на інтернет-сайті Державної служби статистики України, з березня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Між тим, у контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.
Аналізуючи вищевказані положення Порядку № 1078, суд вважає за необхідне зазначити, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.
В даному випадку, суб`єкту владних повноважень необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 11 Порядку № 1078.
Висновки суду у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 06.04.2023 року у справі № 420/11424/21, від 09.05.2023 року у справі № 400/12702/2.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо посилань відповідача 1 на порушення позивачем строків звернення до суду, суд враховує, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Також суд звертає увагу на те, що положення ст. 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати, до якої відноситься й сума її індексації, у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).
Такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 КЗпП України, зокрема, частиною 2 цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. 
Позивача звільнено з військової служби 27.01.2025 року. До суду з даним позовом позивач звернувся 14.03.2025 року, у межах строку у три місяці.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Суд також вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими ч. 2 ст. 9 КАС України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.07.2023 року по 01.05.2024 року в повному розмірі, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – березень 2018 року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.07.2023 року по 01.05.2024 року, відповідно до вимог абз. 3, 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.05.2024 року по 27.01.2028 року в повному розмірі, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – березень 2018 року.
5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.05.2024 року по 27.01.2025 року, відповідно до вимог абз. 3, 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
6. В решті позовних вимог – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12.01.2026 року.

Суддя О.В. Малих