Справа № 420/29634/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зарахувати стаж,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому позивач просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса;
скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області від 16.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про не врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса;
скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1 , про не врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши заробітну плату за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, вважаючи, що розрахунок пенсії здійснено не вірно звернулась до Пенсійного фонду України в Одесі із заявами, в яких просила провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плата за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса ( за чотири роки шість місяців та чотири дні.)
ОСОБА_1 двічі зверталась з заявами №3277 від 09.05.2025 року та №3537 від 20.05.2025року до свого територіального органу Пенсійного фонду України в Одесі про проведення перерахунку пенсії.
Я стверджує позивач, страховий стаж при призначенні пенсії враховано, однаку без врахування заробітної плати по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса.
На свої заяви №3277 від 09.05.2025 року та №3537 від 20.05.2025року позивач отримала:
- рішення від 16.05.2025 року на заяву №3277 від 09.05.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - рішення №155350005502;
- рішення від 27.05.2025 №155350005502 на подану заяву №3537 від 20.05.2025 від Головного управління ПФУ в Закарпатської області.
Обидва рішення вказують, що за наслідками розгляду заяви та матеріалів електронної пенсійної справи, перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 року по травень 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеси є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки). Відмовлено до надходження довідки у відповідному форматі та акту перевірки.
Позивач вважає такі рішення протиправними, що і стало підставою для звернення до суду.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 18.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
03.10.2025 року за вхід.№ЕС/103957/25 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Одеській області, в якому наголошено, що з доводами викладеними Позивачем у позовній заяві Головне управління не погоджується, оскільки вони не містять правового обґрунтування, а наведені доводи правильність дій Головного управління не спростовують оскільки ґрунтуються на його, власному довільному трактуванні норм права.
Оскільки Позивач виявила бажання обчислити розмір пенсійного забезпечення із урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000, то підтвердження довідки про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса первинними документами є обов`язковою умовою.
На підставі вищезазначеного, Головним управлінням на юридичну адресу ТОВ АВІАКОМПАНІЯ "ЮНА" було направлено листа щодо узгодження проведення перевірки та надання документів, які підтверджують нарахування заробітної плати на підприємстві гр. ОСОБА_2 (лист від 28.05.2025 №1500-0902-8/98454), на який відповіді не отримано.
За даними Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АВІАКОМПАНІЯ "ЮНА" за кодом ЄДРПОУ 05246639 зареєстровано 11.07.1995, свідоцтво про держреєстрацію недійсне.
Згідно бази ЦС ОССВ ТОВ АВІАКОМПАНІЯ "ЮНА" зареєстровано в ПФУ 04.04.1994, підприємством звітність до органів Пенсійного фонду України не надавало.
Документи від підприємства до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради на зберігання не надані.
В разі неможливості проведення перевірки довідок про заробітну плату органами Пенсійного фонду України (втрата документів, надання відмови у допуску до проведення перевірки) або не надання копій первинних документів – такі довідки не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.
Таким чином, дії Головних управлінь щодо призначення пенсії за віком без врахування заробітної плати згідно довідки від №04-02/195 від 22.12.1998 року виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса за період роботи з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року є правомірними, оскільки підставою неврахування заробітної плати по ТОВ Авіакомпанії «ЮНА» м. Одеса була саме не можливість проведення перевірки достовірності викладеної в довідці, інформації на підставі первинних документів.
08.10.2025 за вхід.№105475/25 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Закарпатській області, де, серед іншого, зазначено, що перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 по травень 1998 по довідці №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса) є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки.
Одночасно повідомляємо, що вищевикладена довідка не відповідає вимогам Постанови 22-1, а також зазначені в довідці ПІП не відповідає паспортним даним заявниці (Лозовска - Лозовська).
У зв`язку з не підтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні підстави для перерахунку пенсії.
08.10.2025 за вхід.№ЕС/105763/25 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Житомирській області, в якому наголошено на правомірності прийнятого рішення, так як перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 по травень 1998 по довідці №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса) є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки.
«Неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що відповідач має беззаперечно враховувати при призначенні пенсії довідку про заробітну плату, яка не підтверджена первинними документами, як це передбачено законом.»
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року по справі №752/21038/16-а та в постанові від 12 червня 2018 року по справі №458/417/15-а.
09.10.2025 за вхід.№ЕС/106203/25 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача зазначено про штучно створену «неможливість» перевірки та пріоритету первинних документів. Ключовим аргументом Відповідачів є те, що довідка не може бути врахована, оскільки вона «не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки».
Свої дії з перевірки Відповідачі обмежили формальним надсиланням листа на недіючу юридичну адресу підприємства, діяльність якого давно припинена. Це твердження є свідомим спотворенням дійсних обставин. Позивач неодноразово, під час особистих візитів до управління ПФУ, повідомляла інспекторів про те, що оригінали первинних документів, а саме п`ять книг з нарахування заробітної плати за спірний період, знаходяться у неї зберіганні. Ці документи є автентичними, містять вичерпну інформацію про нарахування заробітної плати, перебувають у належному стані та є повністю доступними для огляду. Таким чином, у Відповідачів була і є реальна, пряма та найбільш надійна можливість провести перевірку. Замість того, щоб скористатися цією можливістю, Відповідачі вдалися до протиправної бездіяльності, ігноруючи наявність доказів. Така поведінка свідчить не про «неможливість перевірки», а про небажання її проводити, що є прямим порушенням прав Позивача та принципів належного адміністрування.
Той факт, що підприємство призупинило діяльність і не було ліквідоване у встановленому порядку, пояснює, чому документи не були передані до міського архіву. Відповідно до статті 678 пункту 7.1 глави 7 розділу І Переліку №578/5 строк зберігання відомостей про застраховану особу, що підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (з 2011 — Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованих страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (персоніфікований облік) становить 75 років, бухгалтерська документація підлягає зберіганню протягом 75 років. Передача цих документів на відповідальне зберігання Позивачу як заступнику головного бухгалтера була єдиним можливим способом забезпечити їх збереження.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянка України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Приморський РВ УМВС України в Одеській області 16 квітня 1997 року.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 ).
За заявою та долученими документами Позивачу призначено з 29.04.2020 пенсію за віком відповідно до Закону, яку обчислено як непрацюючій особі при страховому стажі 38 років 5 місяців19 днів та її розмір становить 4176,79 грн.
Позивач 09.05.2025 звернулася до Головного управління з заявою №3277 щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 22.12.1998 №04-02/195.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі — ГУ в Житомирській області), яке уповноважене розглянути подану заявником заяву від 09.05.2025 №3277.
За наслідками розгляду заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області винесено Рішення про відмову у перерахунку пенсії №155350005502 від 16.05.2025.
Позивач 20.05.2025 повторно звернулася до Головного управління з заявою №3537 щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 22.12.1998 №04-02/195.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі — ГУ в Закарпатській області), яке уповноважене розглянути подану заявником заяву від 20.05.2025 №3537.
Рішення вмотивовані тим, що перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 по травень 1998 по довідці №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса) є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію частина третя статті 44 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
При цьому відповідно до пункту 2 стаття 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 44 наведеного Закону органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1. За змістом пп. в п.7 цього Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).
Пунктом 17 наведеного Порядку передбачено, що така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №709/1448/16-а, який в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
З аналізу наведених положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року по справі №527/1655/17.
У справі, яка розглядається, факт перебування позивача в трудових відносинах у період вказаний в спірних довідках у ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639) у посадових осіб пенсійного органу сумнівів не викликав. При цьому, належних доказів на підтвердження недостовірності та неправдивості інформації, що міститься в архівній довідці про заробітну плату для обчислення пенсії №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса за період роботи з вересня 1993 р. по травень 1998 матеріали справи не містять.
Вказана довідка в судовому порядку недійсною не визнавались та відкликана не була.
Відмовляючи позивачу врахувати спірну довідку, пенсійний орган не навів жодного обґрунтування - розбіжність даних, невідповідність записам у трудовій книжці, наявність інших доказів, які б спростовували зміст довідки, тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, по періоду роботи у ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639) в трудовій книжці ЛОЗОВСЬКОЇ Людмили зазначено наступне:
- запис за №16 в трудовій книжці від 27.09.1993: зараховано на посаду головного бухгалтера. Наказ №51-л від 27.09.93;
- запис за № 17 в трудовій книжці від 01.02.1994: переведена на посаду заступника головного бухгалтера. Наказ №8 від 15.02.94;
- запис за №18 в трудовій книжці від 30.06.1998, звільнена згідно п.5 ст.36 КЗпП України (з переведення в ОПСО при Центральному РО м.Одеси). Наказ №14/л від 30.06.98.
Довідка про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998 видана відповідно до вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та звітності, містить всі необхідні реквізити, підписана уповноваженою особою та містить посилання на підставу видачі – книги по нарахуванню заробітної плати.
Матеріали справи містять копії книг по нарахуванню заробітної плати, які повинні бути досліджені відповідачем.
При цьому, суд зазначає, що ані Порядком №22-1, ані іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.
Так, згідно з абз. 1 та 2 ч.3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
На підставі пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Водночас, коли підприємство надало необхідну довідку про заробітну плату, то позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження платіжних відомостей.
Право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись у залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).
Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України Права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
У пункті 54 Рішення ЄСПЛ у справі «Пічкур проти України» ЄСПЛ також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних у первинних документах по нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.
В призмі встановлених обставин, суд зауважує, що перерахунок пенсії за умови не надання позивачем підтверджуючих документів не ставиться в залежність від наявності можливості у пенсійного органу здійснити перевірку відомостей цих документів на підприємстві, а тим більше це не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення за умови не визнання вказаної довідки недійною.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №291/99/17.
За змістом статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Аналізуючи поняття «якість закону» Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» (заява № 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.
Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість у разі необхідності за належної правової допомоги передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України»; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України»; «Свято-Михайлівська Парафія проти України».
Отож, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
За таких обставин, рішення пенсійних органів №155350005502 від 16.05.2025 та №155350005502 від 27.05.2025 щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, є протиправними.
Отже, спірні рішення про відмову в перерахунку пенсії підлягають скасуванню.
Крім того, оскільки відповідачами вчинялися дії по розгляду заяв позивача та за результатами їх розгляду прийнято відповідні рішення, це, в свою чергу, виключає необхідність визнання протиправними дій, так як ці дії реалізовані у спірних рішеннях, яким надано оцінку судом.
При обранні способу захисту суд враховує вимоги пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем другої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Закарпатській області.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Закарпатській області.
Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанцій №1.283671799.1 від 29.08.2025 та №1587-8268-0447-8216 від 15.09.2025 року.
Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зарахувати стаж – задовольнити частково.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області від 16.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2025 за №3537 про перерахунок пенсії за віком із врахуванням заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса, з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: 10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ЄДРПОУ 13559341).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (адреса: 88000, Україна, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, будинок, 4, ЄДРПОУ 20453063).
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385, електронна пошта: upr@od.pfu.gov.ua)

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: 10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ЄДРПОУ 13559341, електронна пошта: gupfu@zt.pfu.gov.ua)

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (адреса: 88000, Україна, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, будинок, 4, ЄДРПОУ 20453063, електронна пошта: info@zk.pfu.gov.ua)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА