П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Київ

Справа №757/8949/25
Провадження: № 22-ц/824/14663/2025 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., 
суддів Верланова С. М., Нежури В. А., 
секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну адвоката Рожка Сергія Миколайовича в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»
на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Остапчук Т. В.
у справі за позовомза позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2025 році ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
13.05.2025 року ОСОБА_1 подав клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. Необхідність проведення такої експертизи обґрунтовує тим, що, на його переконання, підписи, виконані від його імені на ряді банківських документів, йому не належать та були виконані іншою невстановленою особою, яка фактично оформила кредитні зобов`язання та отримала кредитні кошти. Зокрема, сумнів у справжності підписів позивача виникає щодо таких документів: заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.03.2024 року; кредитної картки від 23.02.2007 року; заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» від 03.03.2022 року; кредитного договору № 217067-CRED від 26.03.2008 року. Зазначає, що жоден із вищезазначених документів він особисто не підписував, волевиявлення на укладення відповідних договорів не висловлював, а грошові кошти за спірним кредитним договором ним не отримувалися. За його твердженням, усі зазначені правочини були вчинені іншою особою шляхом використання його персональних даних без належних на те правових підстав.
Оскільки предметом даної справи, серед іншого, є вимога про визнання кредитного договору недійсним, а доводи позову безпосередньо ґрунтуються на відсутності його підпису та факту отримання кредитних коштів, встановлення належності спірних підписів має істотне значення для правильного, повного та об`єктивного вирішення спору по суті.
Вирішення питання щодо того, ким саме виконані підписи на спірних документах, потребує спеціальних знань у галузі судового почеркознавства, якими суд не володіє. У зв`язку з цим виникає необхідність у призначенні судово-почеркознавчої експертизи, що відповідає вимогам частини першої статті 103 ЦПК України, відповідно до якої експертиза призначається у разі потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Питання, які позивач просив поставити на вирішення експертам:
Чи виконано рукописний текст - підпис ОСОБА_1 у: заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.03.2024 року на 25 сторінці (в графі користувача), кредитній картці від 23.02.2007 року (в графі «Підпис»), заяві про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "Картка для виплат" від 03.03.2022 року на 5 сторінці (в графі підпис власника рахунку), кредитному договорі №217067-CREDвід 26.03.2008 року на 4 та 5 сторінках(підпис позичальника).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.
Призначено у справі № 757/8949/25-ц почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
Чи виконано рукописний текст- підпис ОСОБА_1 у: заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.03.2024р.на 25 сторінці (в графі користувача), кредитній картці від 23.02.2007р. (в графі «Підпис»), заяві про відкриття Поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "картка для виплат" від 03.03.2022р. на 5 сторінці (в графі підпис власника рахунку), кредитному договорі №217067-CREDвід 26.03.2008р. на 4 та 5 сторінках(підпис позичальника).
Попереджено експертів.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_1 .
Витребувано у Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» оригінал кредитного договору №217067-CRED від 26.03.2008 року.
Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня проголошення ухвали про призначення експертизи з`явитися до Печерського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Володимирська, 15, каб. 315) для надання зразків підпису.
На час проведення експертизи провадження у справі № 757/8949/25-ц зупинено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Рожко С. М. в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалу суду просив скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення у справі почеркознавчої експертизи.
На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що суд не врахував, що зібрані у справі докази є достатніми для з`ясування всіх обставин спору, а тому відсутня реальна потреба у залученні спеціальних знань.
Крім того, призначена експертиза не відповідає предмету доказування у справі, оскільки позовні вимоги не спрямовані на визнання конкретного договору недійсним, а обставини укладення та виконання кредитних зобов`язань уже були встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили. Також наголошує, що безпідставне призначення експертизи неминуче призводить до затягування розгляду справи та порушує принцип розумності строків судового провадження.
Отже, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Від адвоката Рожка С. М. в ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про відкладення судового засідання, яке обгрунтовано тим, що він в період з 22.12.2025 по 28.12.2025 року перебуває у відпустці.
Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності скаржника, колегія суддів ураховувала наступне.
Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях, зокрема, у справах №802/562/18-а, №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.
При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто, реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.
Як зазначалося вище, обґрунтовуючи поважність причин для відкладення судового засідання, представник АТ КБ «ПриватБанк» у поданому клопотанні посилався на те, що в період з 22.12.2025 року по 28.12.2025 року він перебуватиме у щорічній відпустці, у зв`язку з чим, за його твердженням, не має можливості взяти участь у судовому засіданні.
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені у ньому доводи не можуть бути визнані такими, що підтверджують наявність об`єктивних, поважних та належним чином обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи.
Суд виходить з того, що АТ КБ «ПриватБанк» є великою банківською установою, юридичною особою значного масштабу, яка має розгалужену організаційну структуру, у тому числі штатний юридичний підрозділ, у якому працює значна кількість працівників. За таких обставин, участь конкретного представника в судовому засіданні не є єдиною можливою формою реалізації процесуальних прав відповідача.
При цьому, представником АТ КБ «ПриватБанк» не наведено жодних об`єктивних причин та не подано доказів того, що його неможливо замінити іншим уповноваженим працівником банку або іншим представником на підставі відповідної довіреності. У клопотанні відсутні пояснення щодо неможливості залучення іншого представника, а також не зазначено жодних виняткових обставин, які б унеможливлювали участь банку в судовому засіданні через іншу особу.
Колегія суддів також бере до уваги, що суд неодноразово розглядає справи за участю АТ КБ «ПриватБанк» і обізнана з тим, що інтереси банку в судах, як правило, представляє не один, а декілька працівників або залучених представників. Отже, посилання виключно на перебування одного з представників у відпустці саме по собі не може вважатися належною та достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Крім того, суд ураховує принципи змагальності сторін, розумності строків розгляду справи та недопущення зловживання процесуальними правами. За відсутності належного обґрунтування неможливості заміни представника наведені у клопотанні доводи об`єктивно створюють ризик безпідставного затягування судового процесу, у зв`язку з чим підлягають критичній оцінці.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи з причин, зазначених у клопотанні представника АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи клопотання про призначення у справі експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення обставин щодо належності підписів, виконаних від імені позивача на спірних документах, має істотне значення для правильного вирішення спору по суті, а з`ясування таких обставин без застосування спеціальних знань у сфері судового почеркознавства є неможливим.
Суд зазначив, що доводи позивача ґрунтуються на запереченні факту підписання ним спірних договорів та отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим саме автентичність підписів є предметом доказування у справі. Оскільки сторони не надали суду належних та допустимих висновків експертів із зазначених питань, а наявні у справі докази не дають можливості однозначно встановити особу виконавця підписів, суд дійшов висновку про наявність передбачених частиною першою статті 103 ЦПК України підстав для призначення судово-почеркознавчої експертизи.
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1. для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2. сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.
Отримані докази, у тому числі пояснення сторін та висновки експертизи, мають бути оцінені судом за правилами ст. 89 ЦПК України. Для з`ясування обставин, що мають значення для справи й потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.
Отже, експертиза призначається у тому випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, а особа, яка заявляє клопотання про її призначення, повинна обґрунтувати та довести таку необхідність.
Як убачається з матеріалів справи, предметом даного позову є захист прав споживача та встановлення відсутності волевиявлення позивача на укладення кредитних та банківських правочинів, зокрема, кредитного договору № 217067-CRED від 26.03.2008 року, а також інших документів, на підставі яких відповідач обґрунтовує наявність у позивача кредитних зобов`язань.
Водночас, позивач послідовно заперечує факт підписання ним спірних договорів та заяв, зазначаючи, що підписи, виконані від його імені у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.03.2024 року, кредитній картці від 23.02.2007 року, заяві про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» від 03.03.2022 року, а також у кредитному договорі № 217067-CRED від 26.03.2008 року, йому не належать та були виконані іншою особою.
За таких обставин, колегія суддів відмічає, що питання належності підписів, тобто встановлення особи, яка безпосередньо виконала спірні підписи, має істотне значення для вирішення спору по суті, оскільки від встановлення зазначених обставин залежить наявність або відсутність правових підстав для виникнення у позивача відповідних кредитних зобов`язань.
Колегія суддів виходить із того, що встановлення факту виконання або невиконання підписів позивачем не може бути здійснене без застосування спеціальних знань у сфері судового почеркознавства, а отже такі обставини не можуть бути належним чином з`ясовані виключно шляхом дослідження письмових доказів чи пояснень сторін.
Ураховуючи наявність спору між сторонами щодо справжності спірних підписів, а також те, що сторонами у справі не надано належних та допустимих висновків експертів із зазначених питань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення у даній справі судово-почеркознавчої експертизи як процесуального засобу, що спрямований на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх істотних для справи обставин.
Доводи апеляційної скарги зводяться, по суті, до формального заперечення необхідності проведення судово-почеркознавчої експертизи та до тверджень про достатність наявних у справі доказів, відсутність предмета доказування та порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Однак, колегія суддів відмічає, що такі доводи є безпідставними, необґрунтованими та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Передусім, колегія суддів звертає увагу на те, що ключовою та визначальною обставиною у даній справі є саме факт виконання або невиконання позивачем підписів на спірних документах, на підставі яких відповідач обґрунтовує наявність у позивача кредитних зобов`язань. Саме ця обставина є предметом спору між сторонами та безпосередньо впливає на можливість захисту прав позивача як споживача банківських послуг.
Доводи представника АТ КБ «ПриватБанк» про те, що позивач не заявляє вимог про визнання договорів недійсними, не спростовує необхідності встановлення автентичності підписів. Встановлення факту відсутності волевиявлення особи на укладення правочину є самостійною юридично значимою обставиною, яка підлягає доказуванню незалежно від формального викладення позовних вимог. Колегія суддів відмічає, що саме з`ясування цієї обставини і зумовлює необхідність застосування спеціальних знань.
Крім того, колегія суддів зауважує, що посилання скаржника на заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23.12.2010 року також не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Адже, предмет і підстави даної справи є відмінними від предмета розгляду у справі № 2-940/10. Крім того, питання автентичності підписів позивача у межах цієї справи не було предметом судового дослідження та не отримало належної оцінки, а відтак не може вважатися встановленим і таким, що не підлягає доказуванню.
Доводи апеляційної скарги щодо затягування розгляду справи у зв`язку з призначенням експертизи також є необґрунтованими, оскільки призначення судової експертизи саме по собі не може розцінюватися як порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку, оскільки така експертиза спрямована на встановлення істини у справі та забезпечення ухвалення законного і справедливого рішення. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що саме формальний та поверхневий розгляд справи, а не проведення необхідних процесуальних дій, становить загрозу для принципу справедливого суду.
Колегія суддів також відмічає, що доводи представника АТ КБ «ПриватБанк» щодо формальних неточностей у формулюванні питань експертизи або переліку документів, які підлягають дослідженню, не свідчать про незаконність ухвали та можуть бути усунуті у процесі виконання експертного дослідження, що прямо відповідає завданню цивільного судочинства та принципу процесуальної економії.
Отже, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до спроби уникнути дослідження ключової для справи обставини, автентичності підписів, що об`єктивно унеможливлює повне та всебічне з`ясування обставин спору. Водночас, такі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав, апеляційна скарга адвоката Рожка С. М. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рожка Сергія Миколайовича в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді  С. М. Верланов

В. А. Нежура