ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/10386/24	

Головуючий суддя І інстанції – Стрельнікова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2025 в адміністративній справі №280/10386/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA112080/2024/000008/2 від 09.05.2024;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000134 від 09.05.2024, прийняту відповідачем;
- зобов`язати відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість – 307 447,30 грн. (Триста сім тисяч чотириста сорок сім грн. 30 копійок) за митною декларацією (ІМ 40 ДЕ №24UA112080003638U3 від 09.05.2024).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" було задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано прийняте Запорізькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2024/000008/2 від 09.05.2024.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000134 від 09.05.2024, прийняту Запорізькою митницею.
В іншій частині позовної заяви було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірні рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, між компанію RECON METALS GMBH, Dresden, Germany, Німеччина (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» Запоріжжя, Україна (Покупець) укладено зовнішньоекономічний договір №23-01-04-SLIT-KON від 05.01.2023 зі Специфікаціями, на постачання продукції. Конкретні умови кожної окремої поставки продукції визначено Сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Договору. 12.05.2023 року Сторони підписали до Договору Додаток 1 від 12.05.2023 щодо зміни банківських реквізитів Постачальника. 30.12.2023 Сторони підписали до Договору Додаток 5 від 30.12.2023 щодо продовження терміну дії договору до 31.12.2025. 03.01.2024 Сторони уклали Додаток №7 від 03.01.2024 року до Договору щодо зміни умов базису постачання з EXW на FCA. 05.01.2024 Постачальник надав комерційну пропозицію (вих.№ 12 від 05.01.2024) на товар з цінами, а також прайс лист б/н. 15.03.2024. Сторони уклали Специфікацію №11, пунктом 2 якої встановлено, що продукція за даною специфікацією постачається Покупцю на умовах FCA Langenhagen Germany. (згідно Інкотермс 2020). У зазначеній специфікації Сторони погодили номенклатуру, кількість, умови оплати та постачання електротехнічної сталі. 29.04.2024 Сторони уклали Додаток №8 щодо зміни юридичної адреси постачальника: з - Langebruckerstr.8 D-01109 DRESDEN НІМЕЧЧИНА на An der Schleife 20, 01099 DRESDEN НІМЕЧЧИНА). 15.03.2024 року на електронну адресу Позивача від постачальника надійшло підтвердження замовлення (ORDER CONFIRMATION 23-01-04- FW - KON -12 від 15.03.2024) на суму 99 652,15 євро (вага 43,652кг). Товар зазначений в даному документі Позивач сплатив в повному обсязі двома платежами: 22.03.2024 р., що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №52 від 22.03.2024 р. у сумі 49 826,08 євро та 25.04.2024 що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №59 від 25.04.2024 у сумі 49 826,07 євро. Позивач вважає, що зазначене підтверджує узгодженість сторонами всіх істотних умов постачання.
Поставка товару здійснювалась двома партіями, які були заявлені до митного оформлення МД № 24UA112080003591U0 та МД № 24UA112080003605U2.
09.05.2024 декларантом до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ40ДЕ за №24UA112080003605U2 на товар, що зазначений в гр. 31 МД: “Прокат із кремнієвої електротехнічної сталі текстурований з орієнтованим зерном (CRGO), завширшки більше 600 мм: артикль 1243015206, марка H 075-23-1648кг, завширшки-730мм; артикль 1243218840, марка H 075-23-1690кг, завширшки-725мм; артикль 1243218848, марка H 075-23-1690кг, завширшки-725мм; артикль 1243219280, марка H 075-23-1858кг, завширшки-1020мм; артикль 1243527213, марка H 075-23-1284кг, завширшки-1020мм; артикль 1243527268, марка H 075-23-1720кг, завширшки-1020мм; артикль 1243627999, марка H 075-23-2024кг, завширшки-1020мм; артикль 1243628244, марка H075-23-2738кг, завширшки-950мм; артикль 1243628245, марка H 075-23-2670кг, завширшки-950мм; артикль 1243628246, марка H 075-23-3358кг, завширшки-950мм; артикль 2242946170, марка H 075-23-1445кг, завширшки-1020мм; Хім.склад: вуглецю С менш-0,01%, марганець Mn-менш 0,10%, кремнію Si-3,15%, фосфор P- менш 0,03%; сірка S- менш 0,02%; електротехн. втрати 0,72-0,75W/kg при Р 1,7/50Hz , індукція 1,90-1,92Т. Поставляється в рулонах. Застосовується для власного виготовлення трансформаторів та електричних машин. Виробник: "THYSSENKRUPP ELECTRICAL STEEL GmbH" Країна виробництва DE. Торговий знак-THYSSENKRUPP”. Митну вартість товару позивачем визначено виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.
На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару, зазначеної у митній декларації № 24UA112080003605U2 від 09.05.2024, ТОВ “ЕЛІЗ” надано митному органу наступні документи: 0003 сертифікат бн 02.05.2024; 0271 пакувальний лист LS-104324 03.05.2024; 0325 проформа invoice 23-01-04-FW-KON-12 15.03.2024; 0325 proforma rechnung 23-01-04-FW-KON-12 30.04.2024; 0380 комерційний інвойс AR202405-4215 03.05.2024; 0730 товаро-транспортна накладна бн 02.05.2024; 0954 сертифікат про походження товару - EUR.1 № А799209 від 30.04.24; 3001 платіжна інструкція в іноземній валюті по передоплаті № 52 від 22.03.2024; 3001 платіжна інструкція в іноземній валюті по передоплаті № 59 від 25.04.2024; 3004 рахунок про транспортні витрати №3211 від 03.05.2024; 3007 довідка про транспортні витрати № 822 від 03.05.2024; 3014 ПРАЙС - CRGO Electrical steel б/н від 10.03.24; 3022 підтвердження замовлення - ORDER 23-01-04- FW - KON -12 від 15.03.24; 4100 Договір № 23-01-04-SLIT-KON від 05.01.2023; 4103 СПЕЦИФІКАЦІЯ №11 від 15.03.2024; 4103 Додаткова угода 5 від 30.12.2023; 4103 Додаткова угода 1 від 12.05.2023; 4103 Додаткова угода 7 від 03.01.20244; 4103 Додаткова угода 8 від 29.04.2024; 4103 24/55 від 17.01.2024; 4103 договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях №338-Е від 12.05.2017; 4301 договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 1584-ІІ від 02.05.2024; 9000 заява на перевезення 6 від 24.04.2024; 3012 каталог виробника від 01.02.23; m9000 лист 43 від 13.02.2024; m9000 лист 47 від 08.05.2024; 9000 відповідь від 09.05.2024; 9610 MRN 24DE510232611996B3 30.04.2024.
Так, при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом виявлено наступне:
1) Відповідно до п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON оплата здійснюється на банківський рахунок продавця, зазначений у розділі 10 контракту, а саме «Bank name: Commerzbank AG, IBAN: НОМЕР_1 , SWIFT: COBADEFF850». Разом з цим, у рахунку від 03.05.2024 № AR202405-4215 зазначено, що платіж отримано з посиланням на банківські реквізити «Bank Details: Commerzbank AG, IBAN: НОМЕР_1 , SWIFT: COBADEFF850». Однак до митного оформлення надано додаток від 12.05.2023 № 1 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON, в якому сторони дійшли згоди викласти п.10 в новій редакції, а саме «Bank: DEUTSCHE BANK , IBAN: НОМЕР_2 , SWIFT: DEUTDEDB505». Крім цього, зміст наданого листа продавця не відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту в частині банківських реквізитів продавця.
2) До митного оформлення надано додаток від 03.01.2024 №7 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON, в якому сторони дійшли згоди викласти п.2.1 в новій редакції, а саме «Постачання товару здійснюється партіями на умовах EXW/FCA Langenhagen (DE)». Однак, у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON зокрема зазначено, що ціна товару визначається сторонами на момент його поставки відповідно до умов EXW Langenhagen (DE).
3) У копії декларації країни відправлення від 30.04.2024 № MRN 24DE510232611996B3 30.04.2024 міститься посилання на рахунок-проформу - 23-01-04-FW -KON-12, який виставлений на суму 99652.15 Євро. Однак вартість партії товару відповідно до наданої копії декларації країни відправлення становить 63 056,25 EUR.
4) До митного оформлення декларантом надано документ за кодом «3014» (Прейскурант (прайс-лист) виробника товару) від 10.03.2024 б/н, який являє собою прайс-лист продавця, а не виробника товару. Однак, частиною третьою ст. 53 МКУ обумовлено, що підтвердженням заявленої митної вартості товару може слугувати зокрема прайс-лист виробника товару.
5) В інвойсі від 03.05.2024 № AR202405-4215 та ордері від 15.03.2024 № 23-01-04-FW-KON-12 відсутні посилання на зовнішньоекономічний контракт та специфікацію, що не дає можливості однозначно співставити із заявленою партією товару.
6) Відповідно до товарно-транспортної накладної від 02.05.2024 відправником товару є RECON METALS GMBH (Langebruckerstr.8 D-01109 DRESDEN, DE), натомість у заявці на перевезення від 24.04.2024 №5 до договору від 17.01.2024 № 24/55 зазначені наступні дані про вантажовідправника та місце навантаження: RECON METALS GMBH (Muhlenfeld 12, 30853 Langenhagen, DE).
На надані позивачем документи митний орган зазначив, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.
Враховуючи викладене, згідно вимог ч.3 ст.53 МК України позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - договори (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);- виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
09.05.2024 позивачем додатково надано відповідачу лист №47 від 08.05.2024 та рахунок-проформу № 23-01-04-FW -KON-12 від 30.04.2024 на суму 63 056,25 євро. 
Відповідачем до додатково наданих документів 09.05.20245 р. о 17:20 встановлено наступні зауваження: 1. рахунок-проформу № 23-01-04-FW -KON-12 від 30.04.2024 - на суму 63056,25Є було складено після 100% передоплати за товар. Але у п.3 специфікації № 11 від 15.03.2024р. до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON зазначено, що оплата проводиться покупцем : - 50% після виставлення проформи-інвойсу; - 50% передплата перед відвантаженням товару.
09.05.2024 о 16:45 відповідач отримав від декларанта відмову від надання додаткових документів.
09.05.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA112080/2024/000008/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого товару (прокат із кремнієвої електротехнічної сталі текстурований з орієнтовним зерном (CRGO), завширшки більше 600мм) скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України.
У рішенні зазначено, що митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей товару з розрахунку – 24,9413 дол/кг (джерело МД від 07.05.2023 № 24UA400070000690U2), у співставних обсягах та комерційних рівнях, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідачем відмовлено у митному оформленні митної декларації МД №24UA112080003605U2 від 09.05.2024 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000134.
Оформлення вищезазначеного товару позивачем здійснено та випущеного у вільний обіг за митною декларацією IM 40 ДЕ №24UA112080003638U3 від 09.05.2024., з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2024/000008/2 від 09.05.2024 Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу Х МК України.
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як видно з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості від 09.05.2024 року були висновки відповідача про те, що:
- відповідно до п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON оплата здійснюється на банківський рахунок продавця, зазначений у розділі 10 контракту, а саме «Bank name: Commerzbank AG, IBAN: НОМЕР_1 , SWIFT: COBADEFF850». Разом з цим, у рахунку від 03.05.2024 № AR202405-4215 зазначено, що платіж отримано з посиланням на банківські реквізити «Bank Details: Commerzbank AG, IBAN: НОМЕР_1 , SWIFT: COBADEFF850». Однак до митного оформлення надано додаток від 12.05.2023 № 1 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON, в якому сторони дійшли згоди викласти п.10 в новій редакції, а саме «Bank: DEUTSCHE BANK , IBAN: НОМЕР_2 , SWIFT: DEUTDEDB505». Крім цього, зміст наданого листа продавця не відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту в частині банківських реквізитів продавця.
- до митного оформлення надано додаток від 03.01.2024 №7 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON, в якому сторони дійшли згоди викласти п.2.1 в новій редакції, а саме «Постачання товару здійснюється партіями на умовах EXW/FCA Langenhagen (DE)». Однак, у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON зокрема зазначено, що ціна товару визначається сторонами на момент його поставки відповідно до умов EXW Langenhagen (DE).
- у копії декларації країни відправлення від 30.04.2024 № MRN 24DE510232611996B3 30.04.2024 міститься посилання на рахунок-проформу - 23-01-04-FW-KON-12, який виставлений на суму 99652.15 Євро. Однак вартість партії товару відповідно до наданої копії декларації країни відправлення становить 63 056,25 EUR.
- до митного оформлення декларантом надано документ за кодом « 3014» (Прейскурант (прайс-лист) виробника товару) від 10.03.2024 б/н, який являє собою прайс-лист продавця, а не виробника товару. Однак, частиною третьою ст. 53 МКУ обумовлено, що підтвердженням заявленої митної вартості товару може слугувати зокрема прайс-лист виробника товару.
- в інвойсі від 03.05.2024 № AR202405-4215 та ордері від 15.03.2024 № 23-01-04-FW-KON-12 відсутні посилання на зовнішньоекономічний контракт та специфікацію, що не дає можливості однозначно співставити із заявленою партією товару.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками, з огляду на наступне.
Відповідно до п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 №23-01-04-SLIT-KON визначав банківський рахунок продавця, зазначений у розділі 10 контракту, а саме “Bank name: Commerzbank AG, IBAN: DE63 8504 0000 0801 2668 00, SWIFT: C0BADEFF850”. Сторонами укладено додаток від 12.05.2023 №1 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023№ 23-01-04-SLIT-K0N, в якому сторони дійшли згоди викласти п.10 в новій редакції, а саме “Bank: DEUTSCHE BANK AG, IBAN: DE85505700240115131500, SWIFT: DEUTDEDB505”
Згідно специфікації №11 від 15.03.2024 всі умови та вартість поставки до якої включено маркування, упаковку, вантажно-розвантажувальні роботи. 
З матеріалів справи видно, що позивачем згідно платіжних інструкцій в іноземній валюті №52 від 22.03.2024 р. у сумі 49 826,08 євро та №59 від 25.04.2024 р. у сумі 49 826,07 євро здійснено оплату.
В графі 70 “Призначення платежу” Товариством зазначено: “Electrial Steel SP11DD15.03.2024 Contr.23-01-04-SLIT-KON DD 05.01.2023 ORD 23-01-04-FW-KON-12 IN 23-01-04-FW-KON-12”, що відповідає у тому числі поданим номерам та датам документів (договору, додатку до договору, специфікації, ордеру). 
Крім того, з цих документів вбачається за яку партію товару, згідно якої специфікації здійснено оплату товару.
Стосовно зазначення іншого рахунку на бланках постачальника, Товариством було подано лист підприємства нерезидента щодо рахунків та отримання оплати.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання митного органу щодо зауважень оплати є формальними та спростовуються поданими документами.
Що стосується посилань митного органу на те, що до оформлення надано додаток від 03.01.2024 №7 до зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON, в якому сторони дійшли згоди викласти п.2.1 в новій редакції, а саме «Постачання товару здійснюється партіями на умовах EXW/FCA Langenhagen (DE), однак, у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON зокрема зазначено, що ціна товару визначається сторонами на момент його поставки відповідно до умов EXW Langenhagen (DE), то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
З матеріалів справи видно, що умовами договору було передбачено постачання товару на умовах EXW (розділ договору 2. Умови і терміни поставки). 
В свою чергу, додатком №7 від 03.01.2024 до договору №23-01-04-SLIT-KON від 05.01.2023 було внесено зміни до п.2.1 договору щодо умов поставки, де встановлювалось, що постачання товару здійснюється на умовах EXW/FCA.
Згідно специфікації, та всіх поданих документів, у тому числі і митної декларації країни відправника, умови поставки є FCA. Посилання митниці про невнесення учасниками змін до п.3.1 договору є помилковими, оскільки саме розділ 2 договору визначає умови поставки товару, до якого і були внесені зміни, зокрема додатком №7, а розділ 3, до якого належить п.3.1. договору, визначає ціну товару.
Так, згідно правил Інкотермс 2010, умови поставки FCА передбачають, що продавець, виконуючи свої зобов`язання за зовнішньоторговельним контрактом, передає в розпорядження найнятого покупцем перевізника продукцію, забезпечивши експортну процедуру на митниці зі сплатою мита і зборів. До зобов`язань покупця належить приймання продукції та її імпортне митне оформлення. Ціна FCA включає оплату продавцем за товар і всі транспортні витрати від місця продажу до зазначеного покупцем місця, де вантаж вивантажується продавцем.
Згідно специфікації №11 від 15.03.2024 р. в ціну товару включена вартість маркування, упаковку, вантажно-розвантажувальні роботи. До митного органу позивачем подані договори перевезення, транспортного експедирування, заявку та довідку про вартість послуг. 
Що стосується посилань митного органу на наявність розбіжностей у сумах вартості товару, а саме: у копії декларації країни відправлення від 30.04.2024 № MRN 24DE510232611996B3 30.04.2024 міститься посилання на рахунок-проформу - 23-01-04-FW -KON-12, який виставлений на суму 99652.15 Євро, однак вартість партії товару відповідно до наданої копії декларації країни відправлення становить 63 056,25 EUR, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Так, загальна вартість товару за специфікацією № 11 від 15.03.2024 року становить 99 652,15 євро та відповідає сумі що визначена в проформі № 23-01-04-FW -KON-12 від 15.03.2025.
Наведена вартість складається з проформи № 23-01-04-FW -KON-12 від 30.04.2024 на суму 63 056,25 євро та проформи № 23-01-04-FW -KON-12 від 30.04.2024 на суму 36 595,90 євро і була сплачена позивачем у відповідності до умов специфікації №11, що підтверджено платіжними інструкціями в іноземній валюті №52 від 22.03.2024р. – 49 826,08 евро та №59 від 25.04.2024р. – 49 826,07 евро.
Так, числові та вартісні показники стосовно визначення вартості товару однакові та співпадають в усіх наданих митниці документах, зокрема: order confirmation № 23-01-04-FW-KON-12 від 15.03.2024, proforma –rechnung/invoice E 23-01-04- FW-KON-12 від 15.03.2024р., invoice/rechnung AR202405-4215 від 03.05.2024, платіжних інструкціях в іноземній валюті №52 від 22.03.2024, та № 59 від 25.04.2024. 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації.
Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення декларантом надано документ за кодом « 3014» (Прейскурант (прайс-лист) виробника товару) від 10.03.2024 б/н, який являє собою прайс-лист продавця, а не виробника товару в той час як частиною третьою ст. 53 МКУ обумовлено, що підтвердженням заявленої митної вартості товару може слугувати зокрема прайс-лист виробника товару, то колегія суддів апеляційного суду зазначає то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що прайс-лист та комерційна пропозиція не можуть вважатися первинними документами і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі та комерційній пропозиції певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови та необхідності їх скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької митниці – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2025 в адміністративній справі №280/10386/24 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко