Справа № 466/932/25  Провадження № 2/450/236/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.  Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Данилів Є.О.
секретаря судового засідання Хохолик О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування
про (предмет спору) позбавлення батьківських прав, - 

суд постановив таке рішення:
підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 16.06.2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від подружнього життя в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільне подружнє життя та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2013 року їх шлюб було розірвано, рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 06.08.2014 року.
Ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавився успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням та розвитком, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. 
Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задоволити.
Позиція відповідача: відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що не спілкується з сином з моменту виїзду сина з матір`ю до Німеччини.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради: представник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
30.01.2025 року ухвала про відкриття провадження у справі.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 6545.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2013 року (справа № 466/7631/13-ц) між ними розірвано.
Відповідно до повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 15.03.2016 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 6545, батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
13.01.2022 року ОСОБА_1 , уклала шлюб із громадянином Німеччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до свідоцтва про шлюб від 13.01.2022 року.
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 проживають у Федеративній Республіці Німеччина в місті Ноінкіршен.
Відповідно до довідки про навчання в школі виданої громадською школою цілоденного перебування району ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає АДРЕСА_1 є учнем 8 класу громадської школи цілоденного перебування району Нойнкірхен.
Проживання ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 за кордоном також підтверджується поданою в орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради заявою, в якій ОСОБА_1 просить розглядати справу на засіданні комісії з питань захисту прав дитини без її участі, оскільки разом з сином з 2016 року проживає у Федеративній Республіці Німеччина.
Згідно акту обстеження умов проживання від 26.03.2025 складеного Службою у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області за адресою проживання ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 умови проживання задовільні. У будинку чисто, прибрано, наявні необхідні меблі та побутова техніка. ОСОБА_2 проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з сином не бачився та не спілкувався 7 років, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.
На засідання самої з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо позбавлення батьківських прав не заперечує.
Згідно клопотання органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 260001-вих-54954 від 15.04.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що у зв`язку із проживанням неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордоном надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неможливим.
Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
Аналізуючи доводи позивача, якими вона обґрунтовує свою вимогу про позбавлення батьківських прав стосовно дитини, суд приходить до висновку про їх доведеність. При розгляді даної справи судом встановлено, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Відповідно до довіки про неотримання аліментів від 13.05.2017 року, видана гр-ці ОСОБА_1 , проживаючої АДРЕСА_3 , що вона дійсно постійно не отримувала аліментів від ОСОБА_2 згідно з виконавчим листом №2/466/2955/13, який виданий Шевченківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітнього сина: - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2/3 частки від заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.10.2013 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття, а в подальшому - у розмірі 1/3 частки від заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановлено для дитини відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_5 . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.05.2017 становить 58266,99 грн.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
За ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює належних умов для виховання та утримання дитини, а тому позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дитини, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовної заяви та доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Питання судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 81, 133, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 351-355 ЦПК України, ст.ст.155, 164-166, 180, 184 СК України, суд, -

у х в а л и в:
позовні вимоги ОСОБА_1 , – задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .
Третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ЄДРПОУ 04056115, м. Львів, вул. Липинського, 11.
Повний текст рішення виготовлено 09.02.2026 року.

Суддя	Є.  О.  Данилів