Провадження №	2/447/150/26 	
Справа №	447/2726/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне)

07.01.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.
08.09.2025 представник позивача АТ «Таскомбанк» адвокат Рудницький Ю.І. засобами системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4575260519. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику надано грошові кошти на таких умовах: сума кредиту – 42 650,00 грн.; строк кредитування – 42 місяці; дата закінчення кредитного договору – 23.08.2024; річні проценти – 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти – 2,69 % від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надані виходячи з обраних позичальником умов кредитування. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов?язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідачем шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2., 1.4. Кредитного договору) було отримано кредит, отже, Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свого обов?язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачених договором. На підставі договору факторингу №200921 від 20.09.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», право вимоги за кредитним договором відступлено АТ «Таскомбанк». Станом на 12.05.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором №4575260519 від 24.02.2021 становить 72 905 гривень 25 копійок, з яких: 41 677 гривень 82 копійки – основний борг (у т.ч. прострочений); 8 281 гривні 63 копійки – заборгованість за процентами річними; 22 945 гривень 80 копійок – заборгованість за процентами щомісячними. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_2 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, у тому числі й на рахунки первісного кредитора. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав.
09.09.2025 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.
Ухвалою суду від 11.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. 
Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_1 було надіслано позивачем АТ «Таскомбанк» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України (а.с. 52-56). 
Відповідач не отримав копію ухвали суду від 11.09.2025, оскільки поштове відправлення, надіслане на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 64-65).
Судові повістки, надіслані на адресу місця проживання відповідача, ОСОБА_1 також не отримав, оскільки поштові відправлення повернулися до суду у зв`язку з відсутністю адресата зв вказаною адресою (а.с. 75-76, 84-85).
Таким чином, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.
У матеріалах справи містяться заяви, подані представником позивача засобами системи «Електронний суд» про проведення розгляду справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
03.11.2025 засобами системи «Електронний Суд» представник позивача подав клопотання про долучення доказів (а.с. 69-72).
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву, клопотань чи заяв до суду не подавав.
Згідно із ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
24.02.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №4575260519 (а.с. 6).
Згідно з п. 1.1, 1.2, 1.3 вказаного договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених цим кредитним договором та паспортом кредиту №5260519, який є невід`ємною частиною договору. Сума кредиту – 42 650,00 грн., строк на який надається кредит – 42 місяці.
Відповідно до п. 2.1-2.3 кредитного договору №4575260519 від 24.02.2021, сторони узгодили наступне.
Всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020), які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. 
Цей договір, паспорт кредиту №5260519 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020) складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір, підтверджує, що свій примірний договору отримав. 
Сторони підтверджують, що до підписання цього договору вони домовились, що підписання цього договору зi сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису, або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання.
Відповідач проставив свій підпис на примірнику кредитного договору №4575260519 від 24.02.2021 (а.с. 6).
Згідно з копією паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5260519 від 24.02.2021, відповідач своїм підписом підтвердив та узгодив основні умови кредитування: суму, ліміт кредиту – 42 650,00 грн., строк кредитування – 42 місяці, спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору, мету отримання кредиту (а.с. 7-8).
Крім цього, у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5260519 від 24.02.2021 у розділі 5 передбачено орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника.
Розділом 6 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5260519 від 24.02.2021 сторонами узгоджено порядок повернення кредиту – кількість і розмір платежів, періодичність їх внесення (графік платежів).
Крім цього, позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що ТОВ «ФК «ЦФР» відповідно до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило його з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12. Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією.
20.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення прав вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення права вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним (а.с. 33-40).
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №200921 від 20.09.2021, ТОВ «ФК «ЦФР» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4575260519 від 24.02.2021 (а.с. 41-43).
На підтвердження позовних вимог представником позивача також було подано копії: виписки по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 , клієнт: ОСОБА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , період з 24.02.2021 по 12.05.2025 (а.с. 13-26), розрахунку заборгованості (а.с. 27-31); 
Позивач звертався до відповідача із повідомленням-вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, копію якої долучив до позовної заяви з копіями доказів відправлення 19.06.2025 (а.с. 44-48).
Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного кредитного договору, отримав можливість користуватися кредитними грошовими коштами. Кредитодавець виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Оцінка суду.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів».
У цій справі суд застосовуватиме положення законодавства в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме станом на 24.02.2021.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.
Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідач власноручно підписав кредитний договір №4575260519 від 24.02.2021, чим підтвердив укладання між сторонами такої угоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Права вимоги за кредитним договором №4575260519 від 24.02.2021, укладеним відповідачем ОСОБА_1 із первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» перейшло до АТ «Таскомбанк».
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Проте, позивач долучив до матеріалів справи докази повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за укладеними із ним та первісним кредитором кредитним договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Кредитодавцем та відповідачем належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредиту.
Суд враховує також те, що відповідачем не було подано відзиву, контррозрахунку, зокрема, про часткове погашення суми боргу та відсотків за користування кредитом. 
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такийпідлягає до задоволення судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 422,40 гривень на користь позивача.
Керуючись ст. 5, 13, 76, 81, 41, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №4575260519 від 24.02.2021, що станом на 12.05.2025 становить 72 905 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 25 копійок, з яких:
41 677 (сорок одна тисяча шістсот сімдесят сім) гривень 82 копійки – основний борг (у т.ч. прострочений); 8 281 (вісім тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 63 копійки – заборгованість за процентами річними; 22 945 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 80 копійок – заборгованість за процентами щомісячними.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач – Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 09806443.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 07.01.2026.

Суддя Головатий А.П.