УХВАЛА

29 грудня 2025 року
м. Київ

справа № 201/4958/19
провадження № 61-15507ск25
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1  про відвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. від участі у розгляді заяв ОСОБА_1 про виправлення описки та про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду,
встановив:
У провадженні Соборного районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання порушення відповідачем конституційного права позивача.
Ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра від 15 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено. 
Витребувано: від громадянина ОСОБА_3 документи щодо права власності на його частку долі (долі невиділені в натурі) в праві багато житлового приватного будинку; з КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради права власності розгорнуту довідку про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; з КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради розгорнуту довідку про зміни власності після знищення частки домоволодіння після само будівництва у 2000 році та пожежі у 2019 році; у належного нотаріуса розгорнуту довідку та документи щодо вчинення нотаріальних дій відносно спадщини ОСОБА_3 ; з ГУ ДПС у Дніпропетровській області дані про постановлення на облік адвоката Галенка І. Є .
Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
В ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 15 липня 2025 року про забезпечення доказів скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
09 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року.
10 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року про відмову у зупиненні провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року.
Також ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року.
25 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 18 грудня 2025 року, заяву про постановлення окремої ухвали та заяву про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Крім того, ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів у складі: Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В. від участі у розгляді заяв про виправлення описки та про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду 
Заяву про відвід ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що судді Верховного Суду Шипович В. В., Осіян О. М., Синельников Є. В., на його думку, виявили необ`єктивність, упередженість та недбале ставлення при постановленні ухвали від 18 грудня 2025 року за його касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року. Вважає що судді, внаслідок втручання окремих посадових осіб правоохоронних органів, які узурпували судову владу, проявили прискіпливе ставлення до громадського діяча за його скарги на суддів і зловживали своїми службовими повноваженнями під час розгляду касаційної скарги.
Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2025 року заявлений  ОСОБА_1 відвід колегії суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. визнано необґрунтованим, заяву про відвід передано до відповідного структурного підрозділу суду для виконання вимог статті 40 ЦПК України.
На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Тітову М. Ю.
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
Обставини, на які посилається   ОСОБА_1 у заяві про відвід, не дають підстав сумніватись в неупередженості або об'єктивності суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В.
Крім того, зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, та зводиться до незгоди заявника з прийнятими колегією суддів процесуальними рішеннями (ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року; ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 20255 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року).
Слід зауважити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так самопорушенням права на справедливий суд, як інезадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви   ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. необхідно відмовити.
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов