ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Черкаси 

Справа № 705/314/25		
Провадження № 22-ц/821/69/26		
категорія: 304090000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
відповідач: ОСОБА_1 ,
представник відповідача – адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2025 року (ухваленого в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Годік Л.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 08213-11/2023. Відповідно до умов кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Товариство виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу.
24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 24062024, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 08213-11/2023 від 15.11.2023 року в сумі 30115,36 грн.
13.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 21878-12/2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000,00 грн., строком на 120 днів, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування.
12.02.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 19922-02/2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 4000 грн., строком на 120 днів, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування.
Товариство виконало зобов`язання за вищевказаними договорами про надання фінансових кредитів, надавши грошові кошти відповідачу.
20.06.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 20062024, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитними договорами № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року в сумі 20609,75 грн. та за № 19922-02/2024 від 12.02.2024 року в сумі 16000,00 грн.
11.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76192958 на суму 6500 грн. із сплатою відсотків у розмірі 2,5 % (фіксована) на добу терміном на 30 днів. 
15.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики № 2566538 (фіксованою диференційованою процентною ставкою) на суму 8000 грн., строком на 28 днів, із сплатою відсотків у розмірі 3,00 % (фіксована) на добу. 
Товариство виконало зобов`язання за вищевказаними договорами позики, надавши грошові кошти відповідачу.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстрів боржників № 34 від 19.08.2024 року та № 28 від 25.07.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76192958 від 11.01.2024 року в сумі 23048,19 грн.; за договором позики № 2566538 від 15.01.2024 року в сумі 25629,82 грн.
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»
за кредитним договором № 08213-11/2023 в розмірі 30115,36 грн.
за кредитним договором № 21878-12/2023 в розмірі 20609,75 грн.
за кредитним договором № 19922-02/2024 в розмірі 16000,00 грн.
за договором позики № 76192958 в розмірі 23048,19 грн.
за договором позики № 25666538 в розмірі 25629,82 грн.
На підставі наведеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитними договорами та за договорами позики у розмірі 115403,12 грн та понесені судові витрати. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за: кредитним договором № 08213-11/2023 в розмірі 30115,36 грн.; кредитним договором № 21878-12/2023 в розмірі 20609,75 грн.; кредитним договором № 19922-02/2024 в розмірі 16000,00 грн.; договором позики № 76192958 в розмірі 23048,19 грн.; договором позики № 25666538 в розмірі 25629,82 грн., а всього стягнуто коштів на загальну суму 115 403,12 грн.
Вирішено питання про судовий збір.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами та договорами позики не виконувала належним чином, кредитні кошти та відсотки за користування кредитами та позиками не сплачувала в передбачені договорами строки, у зв`язку з чим перед кредитодавцями виникла заборгованість, право вимоги за якою перейшло до позивача відповідно до договорів факторингу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняте нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ» про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що кредитні договори та договори позики не містять відомостей про їх підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження особою верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства.
Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Позивачем не надані суду докази на обґрунтування того, що ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами наданих кредитів.
Звертає увагу на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»11.01.2024 року та 15.01.2024 року були укладені кредитні договори. Тобто, правовідносини за кредитними договорами між ОСОБА_1 та Товариством виникли 11 та 15 січня 2024 року, значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ», у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до відповідача за кредитними договорами.
Крім того, просить врахувати той факт, що позивачем надано лише розрахунки заборгованості за кредитними договорами і договорами позики та не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (рахунок, виписка). Отже, позивачем не було надано доказів подальшого перерахування/неперерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.
Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитними договорами, доведеність наявної суми заборгованості є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.
Крім того, ОСОБА_1 не була повідомлена про зміну кредиторів за даними кредитними договорами.
Також просить звернути увагу на те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту за кожним із договорів. Встановлений розмір відсотків у договорах є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживача», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи.

Відзив на апеляційну скаргу.
08 грудня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2025 року – залишити без змін.
Відзив обґрунтований тим, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З матеріали справи вбачається, що 15.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08213-11/2023, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8100 грн зі сплатою базової процентної ставки за день в розмірі 2,5% на добу, строком на 360 днів. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника W2037 (а.с. 14-16).
Відповідно до умов Договору, сума кредиту 8100,00 грн.; кредит надається строком на 360 днів; дата погашення кредиту 08.11.2024 року; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 договору. 
Відповідно до п. 1.6. договору про надання фінансового кредиту, кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-хххххххх-0019 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування позивачем суми кредиту за вказаними реквізитами.
Порядок укладення договору між позивачем та відповідачем в електронному вигляді детально описано у розділі 2 договору про надання фінансового кредиту.
Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 08213-11/2023 від 15.11.2023 року є графік платежів. Відповідно до графіку, розрахованого за період з 15.11.2023 року по 08.11.2024 року, сума кредиту 8100,00 грн., проценти за користування кредитом 72900,00 грн., реальна річна процентна ставка 1335859,83%, загальна вартість кредиту 81000 грн. (а.с. 17).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 08213-11/2023 від 15.11.2023 року за період з 24.06.2024 року по 30.11.2024 року, який надав позивач, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 22458,66 грн. (а.с. 23).
24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.19-21).
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 1.2 зазначеного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 08213-11/2023 в сумі 30115,36 грн. (а.с. 22).
13.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21878-12/2023, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000,00 грн.; процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2, строком на 120 днів; дата погашення кредиту 10.04.2024 року. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника НОМЕР_1 (а.с. 27-29).
Відповідно до п. 1.6 договору, кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-хххххххх-0019 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування позивачем суми кредиту за вказаними реквізитами.
Порядок укладення договору між позивачем та відповідачем в електронному вигляді детально описано у розділі 2 договору про надання фінансового кредиту.
Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року є графік платежів. Відповідно до графіку, розрахованого за період з 13.12.2023 року по 10.04.2024 року, сума кредиту 10000 грн., проценти за користування кредитом 30000,00 грн., реальна річна процентна ставка 101094,05 %, загальна вартість кредиту 40000 грн. (а.с. 30).
Згідно додаткової угоди від 10.01.2024 року до договору про надання фінансового кредиту № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року сторони домовились перенести дату сплати процентів в поточному періоді за кредитом на 5 днів (п. 1). Сторони домовились викласти графік платежів в новій редакції, що викладається в додатку № 1 до цієї додаткової угоди (п. 2).
Відповідно до графіку, розрахованого за період з 13.12.2023 року по 10.04.2024 року, сума кредиту 10000 грн., проценти за користування кредитом 30000,00 грн., реальна річна процентна ставка 89300,70 %, загальна вартість кредиту 40000 грн. (а.с. 34 на звороті).
Згідно додаткової угоди від 15.02.2024 року до договору про надання фінансового кредиту № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року сторони домовились перенести дату сплати процентів в поточному періоді за кредитом на 5 днів (п. 1). Сторони домовились викласти графік платежів в новій редакції, що викладається в додатку № 1 до цієї додаткової угоди (п. 2).
Відповідно до графіку, розрахованого за період з 13.12.2023 року по 10.04.2024 року, сума кредиту 10000 грн., проценти за користування кредитом 30000,00 грн., реальна річна процентна ставка 83937,59 %, загальна вартість кредиту 40000 грн. (а.с. 31 на звороті).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року за період з 20.06.2024 року по 30.11.2024 року, який надав позивач, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 20609,75 грн. (а.с. 36).

12.02.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19922-02/2024, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн.; процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2, строком на 120 днів; дата погашення кредиту 10.06.2024 року. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника НОМЕР_2 (а.с. 39-41).
Відповідно до п. 1.6 договору, кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-хххххххх-0019 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування позивачем суми кредиту за вказаними реквізитами.
Порядок укладення договору між позивачем та відповідачем в електронному вигляді детально описано у розділі 2 договору про надання фінансового кредиту.
Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 19922-02/2024 від 12.02.2024 року є графік платежів. Відповідно до графіку, розрахованого за період з 12.02.2024 року по 10.06.2024 року, сума кредиту 4000 грн., проценти за користування кредитом 3000,00 грн., реальна річна процентна ставка 101094,05 %, загальна вартість кредиту 16000 грн. (а.с. 42 на звороті).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 19922-02/2024 від 12.02.2024 року за період з 20.06.2024 року по 30.11.2024 року, який надав позивач, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 16000 грн. (а.с. 44).
20.06.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 45-47).
Відповідно до реєстру боржників від 20.06.2024 року до договору факторингу № 20062024 від 20.06.2024 року (а.с.49), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 21878-12/2023 в розмірі 20609,75 грн., з яких: 9248,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11361,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 19922-02/2024 в розмірі 16000 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00грн. - сума заборгованості за відсотками.
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що умови вищевказаних договорів, а саме: кредитних договорів № 08213-11/2023 від 15.11.2023 року, № 21878-12/2023 від 13.12.2023 року; № 19922-02/2024 від 12.02.2024 року; № 76192958 від 11.01.2024 року; № 2566538 від 15.01.2024 року за якими позивач набув право грошової вимоги, ОСОБА_1 виконані не були. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язалася повернути кредити, сплатити відсотки за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками.
Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.
За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтвердила процесуальний статус позивача щодо права вимоги за вищевказаними кредитними договорами.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитів та сплати процентів за користуванням ними, в наслідок чого вона має заборгованість, яка підлягає сплаті.
Колегія суддів не повністю погоджується з висновком суду першої інстанції в частині розміру стягнутої із відповідачки суми заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76192958 від 11.01.2024 року та за договором позики № 2566538 (фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 15.01.2024 року виходячи з наступного.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76192958 на суму 6500 грн. із сплатою відсотків у розмірі 2,5 % (фіксована) на добу терміном на 30 днів. 
15.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики № 2566538 (фіксованою диференційованою процентною ставкою) на суму 8000 грн., строком на 28 днів, із сплатою відсотків у розмірі 3,00 % (фіксована) на добу. 
Товариство виконало зобов`язання за вищевказаними договорами позики, надавши грошові кошти відповідачу.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстрів боржників № 34 від 19.08.2024 року та № 28 від 25.07.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76192958 від 11.01.2024 року в сумі 23048,19 грн.; за договором позики № 2566538 від 15.01.2024 року в сумі 25629,82 грн.
Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кошти за договорами позики № 76192958 в розмірі 23048,19 грн. та за № 2566538 в розмірі 25629,82 грн. суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведена заборгованість за вказаними договорами.
Однак, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договорами позики № 76192958 від 11.01.2024 року та № 2566538 від 15.11.2024 року в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував того, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.
Так, відповідно до договору позики № 76192958 від 11.01.2024 року (а.с. 52) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику в розмірі 6500,00 грн., строк користування кредитом – 30 днів (дата повернення 09.02.2024 року). Відповідно до Додатку № 1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76192958 від 11.01.2024 року зазначена загальна вартість позики в розмірі 8206,25 грн., який складається з 6500,00 грн. – сума кредиту за договором, 1706,25 грн. – проценти за користування кредитом.
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 30 днів, тобто до 09.02.2024 року, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки складає 1706,25 грн. 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики № 76192958 від 11.01.2024 року суперечить вищевказаним умовам договору позики та умовам додатку № 1 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) до вказаного Договору. В даному розрахунку вказана заборгованість станом на 30.11.2024 року у сумі 23048,19 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу – 6499,86 грн. та сума заборгованості за відсотками – 16548,33 грн., порядок її нарахування та строки в розрахунку не вказані.
Суд першої інстанції на вказане увагу не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність заборгованості за договором позики № 76192958 від 11.01.2024 року в сумі 23048,19 грн., оскільки докази цього в матеріалах справи відсутні. 

Згідно договору позики № 2566538 від 15.01.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику в розмірі 8000,00 грн., строк користування кредитом – 28 днів (строк повернення 12.02.2024 року) (а.с. 63). Відповідно до Додатку № 1 до договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2566538 від 15.01.2024 року зазначена загальна вартість позики в розмірі 10016,00 грн., який складається з 8000,00 грн. – сума кредиту за договором, 2016 грн. – проценти за користування кредитом.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики № 2566538 від 15.01.2024 року (а.с. 67) суперечить вищевказаним умовам договору. В даному розрахунку вказана заборгованість станом на 30.11.2024 року у сумі 25629,82 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу – 5403,43 грн. та сума заборгованості за відсотками – 20226,39 грн., однак порядок її нарахування та строки в розрахунку не вказані. Крім того, як вбачається з наданого розрахунку відповідачем була частково погашена позика.
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором по 12.02.2024 року, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки, та враховуючи часткову сплату боргу, в розмірі 1368 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області підлягає до зміни в частині зменшення розміру заборгованості за договором позики № 76192958 від 11.01.2024 року з 23048,19 грн. до 8206,36 грн.; в частині зменшення розміру заборгованості за договором позики № 2566538 від 15.01.2024 року з 25629,82 грн. до 6771,43 грн. та зменшення загального розміру боргу, який підлягає стягненню з 115403,12 грн. до 81702,90 грн.

Є необгрунтованими доводи апелянта про неукладення кредитних договорів, оскільки вказані договори підписані електронними підписами (відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію»), використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу на веб-сайт Товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету. 
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що укладення договорів із боку відповідача не було добровільним, відтак уклавши договір на відповідних умовах, керуючись засадами свободи договору, сторони взяли на себе зобов`язання виконувати його. При дослідженні умов укладених договорів не виявлено підстав вважати будь-який з них таким, що може трактуватися як явно несправедливий у визначенні Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування».
Посилання скаржника щодо неправомірних нарахувань відсотків в порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» є безпідставними, оскільки вказана норма не стосується спірних правовідносин.
Крім того, ОСОБА_1 не оспорювала укладені між нею та позивачем договори та з позовом про визнання їх недійсними в цілому або в частині до суду не зверталася.
Доводи скаржника про те, що позивачем не надано доказів про перерахування коштів на її карту, також є безпідставними, так як відповідачка не надала доказів на спростування доводів позивача, а саме що карта, зазначена в договорах, їй не належить або, що на цю карту не надходили кошти в періоди укладення вищевказаних договорів.
Кредитні кошти за вказаними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, відтак всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Доводи апелянта, що жоден із первісних кредиторів, а також новий кредитор не повідомляли її про відступлення права вимоги і це перешкоджає стягненню кредитної заборгованості, є безпідставними, оскільки доказів виконання боржником зобов`язання як на користь первісних кредиторів, так і позивача в справі, як нового кредитора, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13.
Колегія суддів зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
Щодо вирішення питання про стягнення судового збору.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за договорами позики № 76192958, № 2566538, шляхом зменшення суми боргу, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір (3028 грн.) необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,8%) – у розмірі 2143,82 грн. Судовий збір сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги (4542,00 грн.) стягується з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених апеляційних вимог (29,2%) – 1326,30 грн. 
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином, у порядку встановленому ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 817,52 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 258,374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд ,–

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни – задовольнити частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2025 року - змінити в частині стягнення заборгованості за договором позики № 76192958, зменшивши розмір боргу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 23048,19 грн. до 8206,36 грн.;
в частині стягнення заборгованості за договором позики № 2566538, зменшивши розмір боргу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 25629,82 грн. до 6771,43 грн.;
Зменшити загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із 115 403 грн. до 81 702,78 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 817,52 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча         О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко