Справа № 583/4028/25
3/583/7/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
15 січня 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441815 від 02.09.2025 року ОСОБА_1 02.09.2025 року о 16.58 год. в м. Охтирка по вул. Гончарна, 42 керуючи автомобілем Lexus RX330 днз НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем ЛАДА днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП водії та пасажир автомобіля Лада отримали тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушила п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Кругляк В.В. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 здійснювала виїзд з поворотом направо, а ОСОБА_2 рухалася назустріч з поворотом наліво – тобто на ту дорогу, з якої виїжджала ОСОБА_1 . Ширина проїзної частини вулиці, по якій рухалася ОСОБА_1 , становить 14,5 м, а ширина проїзної частини, по який рухалася ОСОБА_2 – 6,2 м. Натвіть при відсутності розмітки водій повинен умовно розділити свою і зустрічну смугу руху, яка у ОСОБА_2 становила 3,1 м (62,2 : 2 = 3,1). Осип на місці зіткнення позначена на схемі і визначені відстані від опису до краю (умовної лінії) проїзної частини. Виїжджаючи, ОСОБА_1 повинна знаходитися на своїй смузі руху, ширина якої 3,1 м. Крайня точка осипу – 2,8 м, тобто вся осип знаходиться на її ( ОСОБА_1 ) смузі руху, а значить ОСОБА_1 не здійснювала виїзд на зустрічну смугу руху. Водій зустрічного автомобіля Лада, рухаючись до повороту наліво, повинна була здійснювати поворот не зрізаючи кут повороту. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі для автомобіля Лада. Якщо автомобіль Лада виїхав на зустрічну смугу (це видно зі схеми), то саме у нього порушення бокового інтервалу при зустрічному роз`їзді з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Також зазначив, що протоколи були складені на обох водіїв. У справі відносно ОСОБА_2 була призначена експертиза. Вважає, що не можуть обидва водії порушувати боковий інтервал. Порушником може бути лише один водій, і це ОСОБА_2 . Виходячи зі схеми ДТП та пошкоджень, які є у автомобілів, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не здійснювала виїзд на зустрічну смугу руху. Осип – це характеризуюча обставина про те, де відбулося зіткнення ТЗ. 
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що на схемі невірно зазначені обставини події ДТП. ОСОБА_1 в`їхала в них повертаючи праворуч, протягнула їх до будинку, де на схемі вказано, де вони зупинилися, а ОСОБА_1 з`їхала в сторону. Її ( ОСОБА_2 ) автомобіль залишився там, де зупинився, а ОСОБА_1 трохи з`їхала вправо по ходу її руху. Її ( ОСОБА_2 ) двері в автомобілі були заблоковані, її витягли з автомобіля. ОСОБА_1 їхала з великою швидкістю і навіть не загальмувала. ОСОБА_1 сказала, що все відшкодує та просила вибачення. Потім її ( ОСОБА_2 ) забрала швидка. Схему складали без неї. Також зазначила, що коли вона ( ОСОБА_2 ) повертала ліворуч, то ОСОБА_1 їхала по центру дороги. Вона ( ОСОБА_2 ) побачила, що зіткнення неминуче, і взяла правіше. Якби ОСОБА_1 теж взяла правіше, то зіткнення б не відбулося. Вважає винною в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 . 
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що коли було ДТП, автомобіль ВАЗ ще не увійшов у поворот. ОСОБА_1 їхала по центру дороги, а не по своїй полосі. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх представника – адвоката Матвієнка С.М., вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно із ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За змістом протоколу вбачається, що ОСОБА_1 02.09.2025 року о 16.58 год. в м. Охтирка по вул. Гончарна, 42 керуючи автомобілем Lexus RX330 днз НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем ЛАДА днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП водії та пасажир автомобіля Лада отримали тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушила п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходить з наступного.
Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху України.
Для визначення перебування цього порушення в причинному зв`язку з подією ДТП в наведеній дорожній обстановці необхідні вихідні дані, які підлягають дослідженню в судовому засіданні, в тому числі в частині технічної спроможності пояснень осіб щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, без чого неможливо зробити висновок про винуватість особи у вчиненому правопорушенні.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441815 від 02.09.2025року додано протокол огляду місця події від 02.09.2025 р. зі схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди; рапорти від 02.09.2025 р., пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано розташування транспортних засобів: автомобіля Lexus RX330 днз НОМЕР_1 та автомобіля ЛАДА днз НОМЕР_2 , а також розташування подряпин на дорозі, осипу, розливу рідини. 
Інших доказів до протоколу не долучено.
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебувала справа про адміністративне правопорушення № 583/4024/25 відносно іншого учасника даної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.
Згідно висновку авто технічної експертизи № 1983 від 19.12.2025 р., проведеної у справі № 583/4024/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля LADA Granta днз НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.5, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху; у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Lexus RX 330 днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху; у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля LADA Granta днз НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п. 10.5, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, експерту не видається за можливе провести технічний аналіз дій водія ОСОБА_1 щодо відповідності чи невідповідності вимогам ПДР по показах водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 .
Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що вони не доводять наявності в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, що перебувають в причинному зв`язку з подією ДТП, а суд у відповідності до чинних норм законодавства не здобуває докази в справі про адміністративні правопорушення, цей обов`язок покладено на орган, який склав протокол, з огляду на необхідність дотримання принципу безсторонності та змагальності процесу.
Переконливих доказів, які б спростовували пояснення захисника Шумської Я.С. відносно причин зіткнення транспортних засобів та доводили б порушення ОСОБА_1 п. 13.1. ПДР, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП, суду не надано, а тому відсутні правові підстави для її притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи з принципу диспозитивності і незалежності суду, та задля забезпечення принципу змагальності сторони обвинувачення зі стороною захисту на суддю не може бути покладений тягар виклику свідків, витребування доказів тощо, щоб усунути недостатність або погану якість зібраних доказів, тобто суд не може брати на себе функції обвинувачення, оскільки це є несумісним із завданням здійснення правосуддя на основі суворого додержання законності. 
Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.
Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду:     Н.Б. Плотникова