Справа № 496/5820/23
Провадження № 2/496/110/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої – судді Портної О.П.,
за участю:
секретаря – Рябової А.П.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом:   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до
відповідачки:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
відповідача:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,
вимоги позивача: про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
позивачка – повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд заяви у її відсутність,
відповідачка – повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову, -

В С Т А Н О В И В:
І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідачів.
1. 18.08.2023 року ОСОБА_3 (далі – позивачка) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі – відповідачка), ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .
2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки – ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок під АДРЕСА_4 , земельна ділянка, кадастровий номер 5121084500:01:001:0280. Окрім позивачки іншою спадкоємицею І-ї черги є ОСОБА_4 . В лютому 2022 року, у зв`язку з воєнними діями, позивачка переїхала до Польщі, де перебувала з 28.02.2022 року по 04.06.2023 року. 21.07.2023 року позивачка звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але отримала роз`яснення про необхідність звернення до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи причину пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка зазначила, що не мала фізичної змоги дістатися до найближчого посольства України в Польщі у місті Вроцлаві через значну територіальну віддаленість її місця знаходження від посольства, а також через те, що в неї був відсутній паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який є обов`язковим при зверненні до посольства України. Крім того зазначила, що через масові звернення громадян України за послугами до посольства, були відсутні місця на онлайн-чергу. Окремо позивачка зазначила, що ОСОБА_5 на випадок свої смерті склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 , але вона, як непрацездатна дитина спадкодавця (особа, яка досягла пенсійного віку), незалежно від змісту заповіту, має право на обов`язкову частку у спадщині. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.
3. Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не надала, але 22.11.2023 року на адресу суду, засобами поштового зв`язку, від неї надійшла заява, зокрема про визнання позовних вимог. (а.с. 38)
4. 28.08.2024 року від відповідача, в особі представника, до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 89-91), який в підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.08.2024 року, залишений без розгляду у зв`язку з пропуском строку визначеним ЦПК України (а.с. 94-99)
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
5. В прохальній частині позовної заяви позивачкою було викладене клопотання про витребування доказів. (а.с. 3)
6. До матеріалів позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову. (а.с. 4)
7. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, зокрема, про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 68)
8. 28.08.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про виклик свідків. (а.с. 92)
9. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 102, 121)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
10. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 року, цивільну справу № 496/5820/23, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 18)
11. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.08.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання та задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. Окрім цього відповідачам було надано строк для надання відзиву. (а.с. 19)
12. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.08.2023 року у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову відмовлено. (а.с. 21-23)
13. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28.08.2024 року закрите підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті та задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків. (а.с. 100-101)
14. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
15. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
16. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . (а.с. 8)
17. 25.09.1982 року Кам`янською сільською радою Біляївського району Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (прізвище після укладення шлюбу – ОСОБА_9 ), а/з № 27. (а.с. 8)
18. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , а/з № 05. (а.с. 9)
19. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 06.09.2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а/з 701. (а.с. 7)
20. З копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.2007 року Секретарівською сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі рішення сесії Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 26.12.1999 року за № 74, право власності за яким зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.12.2013 року, номер запису про право власності: 3906740, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245878051210, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_4 є особистою приватною власністю ОСОБА_5 (а.с. 10, 11)
21. З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5100986492014 від 19.03.2014 року, а саме з відомостей про право власності, вбачається, що власником земельної ділянки площею 2,5544 гектарів, яка розташована на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № НОМЕР_7 , ділянка № НОМЕР_8 , кадастровий номер 5121084500:01:001:0280, на підставі Державного акту серії Р1 № 453462 від 14.08.2003 року, є ОСОБА_5 (а.с. 12)
22. Перебування позивачки, в різні проміжки часу, на стаціонарному лікуванні підтверджується копією Виписного епікризу під 01.12.2020 року (а.с. 13) та копією інформаційної картки від 24.08.2022 року. (а.с. 14, 80-83)
23. З листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_3 28.02.2022 року перетнула кордон в напрямку виїзд. 04.06.2023 року ОСОБА_3 перетнула кордон в напрямку в`їзд. (а.с. 15)
24. Листом від 18.08.2023 року Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області, надала ОСОБА_3 роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 16)
25. Копії спадкової справи № 692/2022, заведеної 27.12.2022 року, вбачається, що вона заведена 09.11.2022 року за заявою ОСОБА_1 , як спадкоємця за заповітом, посвідченим 23.03.2022 року Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за № 12, від імені ОСОБА_5 (а.с. 31-67)
26. Окрім того матеріали вказаної спадкової справи містять заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надійшли до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 26.07.2023 року засобами поштового зв`язку.
27. Також з матеріалів спадкової справи встановлено, що ОСОБА_5 за життя складав три заповіти, а саме: 27.08.2014 року, посвідчений Сурженко І.І., приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 1151, яким земельну ділянку площею 2,5544 гектарів, кадастровий номер 5121084500:01:001:0280, заповів ОСОБА_10 (зворотній а.с. 60); 24.09.2015 року, посвідчений Бурковською Г.П., секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 26, яким житловий будинок під АДРЕСА_4 заповідав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (зворотній а.с. 62); 23.03.2022 року, посвідчений Ясінковською Г.В., секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 12, яким все своє майно заповідав ОСОБА_1 (а.с. 62, 63, 64)
28. В судовому засідання, яке відбулося 22.01.2026 року знято з розгляду заяву про допит свідка сторони відповідача у зв`язку з неможливість забезпечити явку свідка до суду. (а.с. 129-131)
29. В судовому засідання, яке відбулося 22.01.2026 року відповідач пояснив, що позивачка, на початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, поїхала до Польщі залишивши літню людину, а саме ОСОБА_5 , безпомічним та одного. Він доглядав за ОСОБА_5 та дбав про нього. Розрахувався з боргами ОСОБА_5 за житлово-комунальні послуги. Також повідомив, що після смерті спадкодавців інша з дочок повернулася в Україну. Вважає, що позивачка знехтувала своїм правом на подачу заяви про прийняття спадщини або поставилася до нього вкрай безвідповідально. (а.с. 129-131)
V. Оцінка Суду.
30. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
31. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
32. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
33. Згідно ст.ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
34. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
35. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
36. Тлумачення ст. 1241 ЦК України свідчить, що право на обов`язкову частку – це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає (постанова ВС від 02.08.2018 року у справі № 705/3890/16).
37. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
38. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
39. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
40. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
41. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
42. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
43. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
44. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
45. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
46. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, строк прийняття спадщини до 05.03.2023 року.
47. Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
48. ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини. Відтак, ОСОБА_3 повинна була протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 прийняти спадщину, однак в період, коли вона зобов`язана була подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія Російської Федерації, вона вирішила переїхати в Республіку Польща.
49. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» було внесені зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
50. 19.06.2023 року, набрав чинності пп. 2 п. 3 постанови КМУ від 09.05.2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.
51. Лише 26.07.2023 року, засобами поштового зв`язку, позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але їй було відмовлено в оформлені спадщини у зв`язку із пропуском строку та не підтверджено факт спільного проживання з померлим.
52. 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок: «Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в ст. 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).»
53. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
54. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись 26.07.2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
55. Однак на час відкриття спадщини був чинним п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким подовжено строк для прийняття спадщини. Отже кінцевим строком для прийняття спадщини було 05.07.2023 року. Але, навіть з урахуванням дії вказаного пункту постанови, позивачкою був пропущений строк для прийняття спадщини без поважних причин. Такого висновку суд дійшов враховуючи дату перетину кордону в напрямку в`їзд – 04.06.2023 року.
56. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачка посилалася на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України. Також в обґрунтування позову позивач зазначала що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, через об`єктивну загрозу для свого життя та здоров`я вона вимушена була змінити місце свого проживання.
57. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.
58. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
59. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
60. Суд не бере до уваги, що ОСОБА_3 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, вимушеним виїздом за межі місця свого проживання через загрозу життю та здоров`ю, перебуванням на лікуванні в КНП «Одеський онкологічний диспансер» Одеської обласної ради» в 2020 році та в медичному закладі Республіки Польща терміном 1 (один) день. За наведених обставин суд доходить висновку, що причини пропуску строку були не поважними, не мали об`єктивний характер та залежали від волевиявлення позивача.
61. Позивачкою не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2024 року по справі № 333/1912/23 (провадження № 61-3174св24).
62. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік).
63. Відповідно до Переліку ні м. Теплодар Одеського району Одеської області (реєстрація місця проживання позивачки), ні с. Секретарівка Одеського району Одеської області (місце відкриття спадщини), не входили до території активних бойових або до території можливих бойових дій.
64. Окрім того, відповідно до пп. 2.1. п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.
65. Згідно з пп. 3.3.-3.5. п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
66. Тобто, ОСОБА_3 мала можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові, проте в період з 05 вересня 2022 року до 05 березня 2023 року не вчиняла дій щодо прийняття спадщини.
67. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
68. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
69. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст.ст. 1258-1272 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.
2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
3. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
4. Повний текст рішення складено 04.02.2026 року.

Суддя О.П. Портна