Номер провадження: 33/813/111/26
Номер справи місцевого суду: 521/12257/25 
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Соболєвої Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Попової Олени Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29.10.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 378546 від 22 серпня 2025 року встановлено, що 01.07.2025 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan Almera н/з НОМЕР_1 по вул. Разумовська, 41 в м. Одесі, вчинивши ДТП, знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 № 1306 водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Попова О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог зазначали, що поліцейськими без наявних законних підстав було проведено огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, так як ОСОБА_1 потрібно було оглядати в медичному закладі, так як останній був учасником ДТП.
Вважали, що в порушення вимог чинного законодавства поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 , шляхом вручення письмового направлення на медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, пройти такий огляд в медичному закладі після проведення огляду на стан сп`яніння на місці.
Зазначали, що поліцейськими не було роз`яснено прав та обов`язків ОСОБА_1 .
Вважали, що враховуючи вищевикладені обставини належних та допустимих доказі вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні є недопустимими та неналежними.
Крім цього, зазначали, що ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем, який внаслідок отримання порання був списаний зі служби, у зв`язку із застосуванням покарання передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не зможе належним чином забезпечити нормальну життєдіяльність своєї родини.

Явка в судове засідання
Сторона захисту була повідомлена про час, дату та місце судового засідання належним чином, в судове засідання засідання з`явилас адвокат Попова О.А. та надала свої пояснення.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши доводи адвоката Попової О.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 2,00 проміле.
У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291», з якої вбачається, що останнє калібрування було 03.10.2024 року.
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 2,00 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.
Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 378546
- чеком DRAGER ( результат 2,0 проміле )
- актом огляду на стан сп`яніння (результат 2, 0 проміле)
- відеозаписом порушення на 2-х дисках.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлено, що 01.07.2025 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan Almera н/з НОМЕР_1 по вул. Разумовська, 41 в м. Одесі, вчинивши ДТП, знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 № 1306 водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 2,00 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 
Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Almera н/з НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Авео. В ході спілкування з поліцейськими було з`ясовано, що в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, під час огляду пакування мундштука заперечень від ОСОБА_1 не надійшло, надалі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510ARMF 0291» та виявлено позитивний результат 2,00 проміле, про що поліцейськими було повідомлено останньому, що такий результат вважається як перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 жодних заперечень з результатом тесту газоаналізатора Драгер не висував, про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі жодних клопотань не заявляв . Після чого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено ОСОБА_1 з матеріалами адміністративної справи , повідомлено про дату судового розгляду в Хаджибейському районному суді м. Одеси , про що ОСОБА_1 ознайомився під особистий підпис без зауважень.
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги , стосовно дій/бездіяльності поліцейських, а саме:
-що поліцейськими без наявних законних підстав було проведено огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, так як ОСОБА_1 потрібно було оглядати в медичному закладі, так як останній був учасником ДТП, апеляційний суд вважає не слушними, адже ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не отримав, інший водій від госпіталізації відмовився, стосовно ДТП було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП, в наслідок чого притягнуто в подальшому до відповідальності.
-що в порушення вимог чинного законодавства поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 , шляхом вручення письмового направлення на медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, пройти такий огляд в медичному закладі після проведення огляду на стан сп`яніння на місці, ОСОБА_1 був згодний з результатом тесту газоаналізатора Драгер, про що поставив підписи в чеку газоаналізатора Драгер, акті огляду на стан сп`яніння, а також в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1, 5-6)
-що поліцейськими не було роз`яснено прав та обов`язків ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами згідно наявного відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення в якому останній проставив свої підписи.
Крім того, апеляційний суд вважає вищевказані доводи необґрунтованими з огляду на те, що стороною захисту не долучено до матеріалів справи доказів оскарження дій поліцейських у встановленому законом порядку, що позбавляє можливості апеляційному суду надати належної правової оцінки зазначеним твердженням скаржника, а тому їх слід залишити без задоволення.
Доводи апеляційної скарги, що на підставі вищевикладених обставини належних та допустимих доказі вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні є недопустимими та неналежними, апеляційний суд вважає не слушними, так як наявні докази у справі не спростовано належним чином та допустимими контрдоказами, а тому задовленню такі доводи не підлягають.
Стосовно доводів, що ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем, який внаслідок отримання порання був списаний зі служби, у зв`язку із застосуванням покарання передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не зможе належним чином забезпечити нормальну життєдіяльність своєї родини, апеляційний суд вважає необґрунтованими належними доказами, крім того санкція ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином. 
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Попової Олени Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29.10.2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький