ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року
м. Харків
справа № 643/1434/25
провадження № 22-з/818/40/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Тичкової О.Ю.,
суддів Пилипчук Н.П., Яцина В.Б.
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Акціонерне товариство «Харківобленерго», Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції,-
УСТАНОВИВ:
У січні 2025 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення комісії акціонерного товариства «Харківобленерго» Східного РРЕ за участі представника приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», оформлене протоколом № 234131 від 20.11.2024 засідання комісії з розгляду актів про порушення, яким вирішено здійснити перерахунок за обсяги спожитої електроенергії споживачу ОСОБА_1 за період з 31.05.2024 по 20.11.2024; визнати протиправним та скасувати коригувальний платіж за електроенергію № 910001403001/1 від 19.12.2024, складений приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут», яким зобов`язано ОСОБА_1 оплати вартість електричної енергії за період з 31.05.2024 по 20.11.2024 на загальну суму 8464,14 грн. та усі судові витрати позивача покласти на відповідачів.
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу Орлова Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 18 червня 2025 в частині відмови у задоволені позову про частині визнання протиправним та скасування коригувального платіжу за електроенергію № 910001403001/1 від 19.12.2024 скасовано та провадження у справі в цій частині закрито.
Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 18 червня 2025 в частині відмови у задоволені позову про визнання протиправним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Харківобленерго» оформлене протоколом №234131 від 20.11.2024 змінено. 
Позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Акціонерного товариства «Харківобленерго» оформлене протоколом №234131 від 20.11.2024 в частині обсягів споживання електроенергії які підлягають перерахунку електропостачальником за період з 31.05.2024 по 20.11.2024.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
26 грудня 2025 року Орлов О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Заява обґрунтована тим, що у встановлений законом строк ОСОБА_1 через свого адвоката Орлова О.О., за допомогою системи електронного суду звернувся да Харківського апеляційного суду з заявою про винесення додаткового рішення. Однак, при подачі зазначеної заяви, адвокатом Орловим О.О. була допущена помилка щодо приєднання відсаконованого бракованого документа (додаток до договору) без підпису на зворотній стороні Клаєнта-Шепіла А.В. та за відсутності печатки адвоката. 
14.01.2026 представник ПАТ «Харківенергозбут» який діє в інтересах ОСОБА_3 подав заперечення на ухвалення додаткового рішення. Зазначив, що ні Позивачем, ні представником Позивача до закінчення судових дебатів не було надано відповідних доказів, а також не зроблено до закінчення судових дебатів у справі відповідної заяви, щодо надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Таким чином, заява представника Позивача про ухвалення додаткового рішення суду від 26.12.2025 подана з порушенням імперативних вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України та не може бути прийнята судом до розгляду. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню. Зміни внесені Адвокатом Орловим О.О. є одноосібними, не засвідченими та не погодженими ОСОБА_1 . Заявлений представником Позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеними та не відповідає критерію співмірності та розумності. Враховуючи між Відповідачами (Відповідач 1 – АТ «Харківобленерго» та Відповідач 2 - ПрАТ «Харківенергозбут») відсутня спільність протиправної поведінки, відсутні підстави для висновку про солідарну відповідальність. Витрати на правничу допомогу не можуть бути покладені на ПрАТ «Харківенергозбут», а тим більше у солідарному порядку.
07.01.2026 представник Ботман П.Д., який діє в інтересах АТ «Харківобленерго» подав заперечення на ухвалення додаткового рішення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні повноваження адвоката на подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Надані представником позивача докази містять недостовірні відомості щодо обсягу наданих послуг. Зазначив про неспівмірність понесених судових витрат стороною позивача.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи ( стаття 102 ЦПК України).
Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат :
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Орлов О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення 29.12.2025. Попередня заява про відшкодування витрат на правничу допомогу зроблена представником позивача у позовній заяві та в апеляційній скарзі за змістом яких позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, до яких відповідно до процесуального законодавства відносяться і витрати на оплату правничої допомоги та посилався на їх попередній орієнтовний розмір 15 000,00 грн в суді першої інстанції та 15 000 грн в суді апеляційної інстанції . 
При ухваленні оскаржуваного судового рішення у цій справі, суд першої інстанції не здійснював розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, а також в подальшому не вирішував питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Стороною відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції не надано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу (договорів, рахунків, детального обсягу виконаних робіт (наданих послуг), їх необхідність, співмірність з урахуванням складності справи, обсягу виконаних робіт та ціни позову), які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, не вказано на наявність будь-яких поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.
Судом апеляційної інстанції при ухваленні нового рішення здійснено новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
Тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення відповідно до ст. 141, 246, 270, 382 ЦПК України щодо розподілу між сторонами судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції.
Зазначений висновок відповідає правовому висновку що викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 надав Договір №1/Ш/Ц-2025 про надання правничої допомоги від 20.01.2025 (т.3 а.с. 7-9).
Також була укладена Додаток угода №1 від 20.01.2025 року до договору про надання правничої допомоги № №1/Ш/Ц-2025 від 20.01.2025 року, в якій визначено вартість наданих робіт у суді першої інстанції в розмірі 15 000 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000 грн (т.3 а.с. 10).
Згідно акту виконаних робіт від 20.01.2025 за Договором про надання правової та професійної правничої допомоги № 1/Ш/Ц-2025 від 20.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, загальна вартість яких становить 15 000 грн та складається з: - аналізу документів, в тому числі акту про порушення, протоколу засідання комісії, сформовану правову позицію захисту прав та інтересів клієнта у суді; - складання позовної заяви та подача до суду з відповідними доказами; - подання до суду відповідей на відзив ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго»; -складання та подача до суду додаткових пояснень на заперечення ПрАТ «Харківенергозбут»; - складання та подача до суду заяву про виклик свідка; - участь у судових засідання призначених на 04.03.2025, 08.04.2025, 01.05.2025, 18.06.2025 (т.3 а.с. 11).
Згідно розписки за Договором про надання правової та професійної правничої допомоги № 1/Ш/Ц-2025 від 20.01.2025 ОСОБА_1 сплатив грошову суми в розмірі 15 000 грн в якості гонорару за надання правничої допомогу в суді ипершої інстанціїї ОСОБА_2 (т.3 а.с. 12).
Згідно акту виконаних робіт від 25.12.2025 за Договором про надання правової та професійної правничої допомоги № 1/Ш/Ц-2025 від 20.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, загальна вартість яких становить 15 000 грн та складається з: -здійснення аналізу рішення суду першої інстанції та формулювання правової позиції захисту прав та інтересів клієнта; - складання та подання апеляційної скарги (т.3 а.с.13). 
Згідно розписки від 29.06.2025 за Договором про надання правової та професійної правничої допомоги № 1/Ш/Ц-2025 від 20.01.2025 ОСОБА_1 сплатив грошову суми в розмірі 15 000 грн в якості гонорару за надання правничої допомогу в суді ипершої інстанціїї ОСОБА_2 (т.3 а.с. 12).
Як убачається з матеріалів справи, що Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу Орлова Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 18 червня 2025 в частині відмови у задоволені позову про частині визнання протиправним та скасування коригувального платіжу за електроенергію № 910001403001/1 від 19.12.2024 скасовано та провадження у справі в цій частині закрито, в частині відмови у задоволені позову про визнання протиправним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Харківобленерго» оформлене протоколом №234131 від 20.11.2024 змінено. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Акціонерного товариства «Харківобленерго» оформлене протоколом №234131 від 20.11.2024 в частині обсягів споживання електроенергії які підлягають перерахунку електропостачальником за період з 31.05.2024 по 20.11.2024.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Враховуючи, що позовні вимоги до ПрАТ «Харківенергозбут» не визнано протиправними дій відповідача щодо складення коригувального платежу, а лише його скасовано та закрито провадження у цій частині, тому відсутні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу ПрАТ «Харківенергозбут».
07.01.2026 представник Ботман П.Д., який діє в інтересах АТ «Харківобленерго» подав заперечення на ухвалення додаткового рішення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні повноваження адвоката на подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Надані представником позивача докази містять недостовірні відомості щодо обсягу наданих послуг. Зазначив про неспівмірність понесених судових витрат стороною позивача.
Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_2 звернувся 29.12.2025, тобто у встановлений вимогами чинного законодавства п`ятиденний строк з дня ухвалення судового рішення та подав докази розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. 
Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку про зменшення суми витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000, 00 грн та стягнути на користь ОСОБА_1 , враховуючи заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, тому наявні підстави для стягнення з АТ «Харківобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанцій пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 5000 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Орлова О.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Орлова Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», Акціонерного товариства «Харківобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, понесені в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий          О.Ю. Тичкова

Судді           Н.П. Пилипчук

В.Б.Яцина