ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.10.2025	Справа № 910/6579/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/6579/25
За позовом Національної поліції України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс»
про стягнення 6309367,42 грн
Представники учасників справи:
від позивача: Медведський В.В.;
від відповідача: Гуць М.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Національна поліція України (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 6309367,42 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу (кросовер) №35НП від 03.03.2023, несвоєчасно повернув частину попередньої оплати, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення проценти за користування коштами попередньої оплати у розмірі 6309367,42 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6579/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання у справі на 15.07.2025.
26.06.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив та вказав, що аналіз умов спірного договору у взаємозв`язку із загальноприйнятим у відповідній сфері відносин значенням термінів, свідчить про те, що сторонами було погоджено нарахування процентів за користування чужими коштами лише для випадків неповернення або несвоєчасного повернення сплаченої покупцем попередньої оплати за умови не поставки товару, зокрема, у пункті 7.3 договору сторонами на власний розсуд узгоджено, що проценти за користування коштами нараховуються у випадку «невиконання своїх зобов`язань у визначені для отриманої постачальником попередньої оплати строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати», у той же час відповідач виконав свої зобов`язання з поставки товару в повному обсязі та належним чином, що підтверджується накладною № 255 від 05.06.2023. Відповідач також наголосив, що сума попередньої оплати за договором, що повернута позивачу, була перерахована виключно на виконання договірних зобов`язань на підставі укладених сторонами додаткових угод до договору, що додатково підтверджує безпідставність вимог позивача про застосування до постачальника передбаченої п. 7.3 договору міри відповідальності.
02.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національної поліції України надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що конструкція пункту 7.3 договору містить декілька випадків, за настання яких позивач має право нарахувати та вимагати сплати на свою користь процентів за користування коштами попередньої оплати: 1) за невиконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені пунктом 5.1 цього договору строки; 2) за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені пунктом 5.1 цього договору строки; 3) за повернення повного обсягу попередньої оплати покупцю; 4) за повернення часткового обсягу попередньої оплати покупцю, у даному ж випадку, позов пред`явлено саме за користування коштами попередньої оплати у зв`язку з настанням 4 випадку, тобто за повернення часткового обсягу попередньої оплати покупцю. Як зазначає позивач, заявлена до стягнення міра відповідальності фактично є компенсацією негативних наслідків, пов`язаних з тим, що відповідач не забезпечив виконання покладеного на нього законодавством України обов`язку щодо здійснення правильності розрахунку та обґрунтованості витрат за статтями калькуляції за формування ціни договору, тому, в даному випадку, позивач стягує з відповідача проценти за користування коштами попередньої оплати у зв`язку з поверненням часткового обсягу коштів попередньої оплати, що зумовлено необґрунтованістю розрахунку ціни договору, здійсненого відповідачем, а не за порушення відповідачем строку поставки товару за договором, як це помилково вважає відповідач. Посилання відповідача на суперечливу та непослідовну поведінку позивача є необґрунтованими, оскільки наведені доводи жодним чином не підтверджені і спростовуються діями НПУ, що пов`язані з укладенням додаткових угод з метою належного виконання умов укладеного договору. Крім того, позивач зауважив, що посилання відповідача на судову практику суду апеляційної інстанції, не може враховуватися судом під час розгляду даної справи, адже суд у відповідності до статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.
11.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» надійшли додаткові пояснення в контексті порушення (недотримання) сторонами вимог закону та підзаконних актів, які регулюють суспільні відносини у сфері оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, під час укладення додаткової угоди №1/107 НП та підстав, якими сторони керувалися при укладенні такої додаткової угоди.
У судовому засіданні 15.07.2025 суд, у відповідності до статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 19.08.2025.
23.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національної поліції України надійшли додаткові пояснення, в яких позивач вказав, що укладення додаткових угод до договору про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу (кросовер) №35НП від 03.03.2023, відбувалося у відповідності до положень пунктів 3.2, 13.9 договору та приписів чинного законодавства, і підстав вважати укладені додаткові угоди суперечливими немає.
15.08.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач вказав, що пункт 7.3 договору не є автономним, а має тлумачитись виключно відповідно до положень п. 5.1, 5.11 договору, тобто повернення оплати за товар можливе у випадку невиконання договору, а не просто само собою виконавцем, у той же час у даній справі повернення оплати відбулось не внаслідок невиконання договору, а внаслідок укладення додаткових угод до договору та зміни ціни договору, тобто відповідальність визначена у пункті 7.3 договору не може тлумачитись індивідуально та автономно, незалежно від інших положень договору. Крім того, відповідач наголосив на необхідності застосування у даній справі принципу contra proferentem (слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
У судовому засіданні 19.08.2025, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті.
16.10.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національної поліції України та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» надійшли додаткові пояснення, які за своєю суттю є промовами сторін в судових дебатах.
Під час розгляду справи по суті, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 21.10.2025.
У судовому засіданні 21.10.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити; представник відповідача заперечив проти позовних вимог, просив відмовити.
На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
У судовому засіданні 21.10.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року між Національною поліцією України (далі - покупець), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» (далі - постачальник), з іншої сторони, на виконання рішення заступника Голови Національної поліції України від 14.02.2023 №5296 щодо організації закупівлі та з урахуванням рішення прийнятого робочою групою Національної поліції України з питань супроводу публічних (оборонних) закупівель у період дії воєнного стану (протокол засідання від 22.02.2023 №8) про надання рекомендації про можливість проведення закупівлі (схвальна рекомендація) товару оборонного призначення, керуючись Законами України «Про оборонні закупівлі», «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», уклали договір про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу (кросовер) (код ЄЗС ДК 021:2015-34110000-1 (легкові автомобілі)) (далі - договір), предметом якого за умовами пункту 1.1 є обов`язок постачальника у 2023 році поставити покупцю товар оборонного призначення - легкові автомобілі спеціалізованого призначення типу універсал (кросовер) СКС-SKQ-ПC на базі Skoda Karog (код ЄЗС ДК 021:2015-34110000-1 (легкові автомобілі)) (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених цим договором.
Відповідно до пункту 1.2 договору загальна кількість, перелік товару, що підлягає поставці (комплектність, асортимент, марки) та ціна одиниці товару визначається у специфікації (додаток №1 до договору).
Згідно пункту 1.5 договору місце виконання договору: в частині поставки товару - за адресою покупця в м. Києві (конкретні реквізити, адреси поставки будуть надіслані постачальнику безпосередньо перед поставкою товару), стосовно інших зобов`язань за договором, в тому числі щодо сплати штрафних санкцій - вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна договору складає 168925500,00 грн (сто шістдесят вісім мільйонів дев`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 28154250,00 грн (двадцять вісім мільйонів сто п`ятдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят грн 00 коп.). Джерелом фінансування закупівлі Товару є кошти загального фонду державного бюджету.
Ціна даного договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін на підставах передбачених законодавством України (пункт 3.2 договору).
За умовами пункту 3.3 договору до ціни даного договору включається вартість товару, оплата податків та зборів (інших обов`язкових платежів) у відповідності до вимог законодавства України, усі види послуг, всі витрати, що пов`язані з пакуванням, маркуванням, вартістю тари, транспортні витрати, вартість вантажно-розвантажувальних робіт у місці завантаження товару, вартість доставки товару, у тому числі й ті, які будуть доручатися для виконання третім особам, вартість розвантаження товару у місці поставки (конкретні реквізити, адреси поставки будуть надіслані постачальнику безпосередньо перед поставкою товару) та інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням умов цього договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору оплата товару здійснюється шляхом разового безготівкового переказу коштів на рахунок постачальника, який зазначено в розділі XV цього договору на умовах попередньої оплати у розмірі 45 (сорок п`ять) відсотків від ціни договору, вказаній в розділі ІІІ договору, у сумі 76016475,00 грн (сімдесят шість мільйонів шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 12669412,50 грн (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста дванадцять грн 50 коп.), до 20.09.2023. Підставою для проведення попередньої оплати є оформлений та наданий постачальником рахунок на оплату. Остаточний розрахунок у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) відсотків від ціни цього договору в сумі 92909025,00 грн (дев`яносто два мільйони дев`ятсот дев`ять тисяч двадцять п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 15484837,50 грн. (п`ятнадцять мільйонів чотириста вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять сім грн 50 коп.) покупець здійснює після поставки товару, протягом поточного бюджетного періоду. Підставою для проведення остаточного розрахунку є накладна підписана уповноваженими представниками сторін. Накладна повинна бути оформлена відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зміст та обсяг господарської операції, зазначеної в накладній, повинен відповідати специфікації Товару (додаток №1 до договору).
Умовами пункту 4.2 договору сторони погодили, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» сума попередньої оплати буде спрямована постачальнику на небюджетний рахунок, відкритий на його ім`я в Державній казначейській службі України у встановленому законодавством України порядку, з подальшим використанням зазначених коштів постачальником виключно з такого рахунку на цілі, визначені цим договором, з наданням підтвердних документів Державній казначейській службі для здійснення платежів. Бюджетні кошти на попередню оплату за товар за цим договором будуть перераховані на рахунок постачальника в органах Державної казначейської служби України протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання покупцем забезпечення виконання цього договору у виді безвідкличної, безумовної банківської гарантії, за умови надання постачальником належним чином оформленого рахунку на оплату та при наявності фінансування з державного бюджету.
Згідно пункту 5.1 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару (у тому числі можлива поставка товару партіями) до 20 вересня 2023 року включно за адресою покупця у м. Києві (конкретні реквізити, адреси поставки будуть повідомлені постачальнику безпосередньо перед поставкою товару).
Датою поставки товару вважається дата отримання його покупцем і підписання уповноваженими представниками сторін накладної (пункт 5.4 договору).
Пунктом 5.11 договору встановлено, що у разі невиконання або часткового виконання постачальником своїх зобов`язань в частині поставки покупцю товару за цим договором в строки поставки, зазначені в п. 5.1. цього договору, постачальник протягом 3 (трьох) банківських днів з дати закінчення терміну поставки товару зобов`язаний повернути покупцю невикористані кошти, отримані в якості попередньої оплати. При цьому сума коштів, що підлягає поверненню покупцю зменшується на суму поставленого товару постачальником на дату закінчення терміну поставки.
За умовами пункту 6.1 договору покупець зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату за переданий постачальником товар на умовах та у порядку, передбачених цим договором; приймати поставлений товар згідно з оформленими належним чином накладними на умовах та у порядку, передбачених цим договором.
Постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку (передачу) товару у строки та на умовах, передбачених цим договором; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього договору; під час поставки товару надати покупцю належним чином оформлені документи згідно вимог законодавства України, необхідні для проведення державної реєстрації товару, а також технічний документ виробника та/або інструкцію користувача українською мовою (пункт 6.3 договору).
Згідно пункту 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.
Пунктом 7.2 договору встановлено, що за несвоєчасне виконання зобов`язання передбаченого пунктом 5.1. цього договору, в обсягах передбачених цим договором, з постачальника на користь покупця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка від ціни товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. При цьому, день поставки товару поставленого постачальником з порушенням строку передбаченого пунктом 5.1. розділу V цього договору, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього договору.
Відповідно до пункту 7.3 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені п. 5.1 цього договору строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати покупцю, постачальник відповідно до вимог статей 536 та 693 Цивільного кодексу України, сплачує проценти за користування коштами, отриманими від покупця в якості попередньої оплати, у розмірі 0,1 відсотка від загальної суми попередньої оплати за кожен день користування з дня списання коштів з рахунку покупця до дня фактичного передання товару покупцю або повернення йому суми попередньої оплати. Датою повернення постачальником невикористаної попередньої оплати покупцю рахується дата надходження коштів на рахунок покупця.
Умовами пункту 13.1 договору визначено, що будь-які зміни і доповнення до цього договору, в тому числі щодо коригування його ціни, зменшення обсягів закупівлі, вважаються дійсними, якщо вони оформлені в письмовому вигляді та підписані уповноваженими на це представниками сторін.
Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 22 грудня 2023 року, але в будь якому випадку - до повного виконання сторонами умов цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункти 12.1, 12.2 договору).
Додатком №1 до договору сторони погодили специфікацію до товару (далі - специфікація), якою визначили найменування товару: легкові автомобілі спеціалізованого призначення типу універсал (кросовер) CKC-SKQ-ПС на базі Skoda Karoq (код ЄЗС ДК 021:2015 - 34110000-1 (легкові автомобілі)), тип кузова - універсал (кросовер); колір - білий; комплектація - Ambition; кількість сидінь (з водієм) - 5; тип двигуна - бензин; робочий об`єм двигуна, куб. см - 1395; потужність двигуна, к.с. - 150; екологічний клас - «Євро - 6»; КПП - автоматична; привід коліс - передній; засоби активної і пасивної безпеки: електронний контроль стійкості (ESC); антиблокувальна гальмівна система; фронтальні та бокові подушки безпеки водія і переднього пасажира; бічні подушки безпеки спереду; пакет EU (головні подушки безпеки, FRONT ASSIST, подушка колін водія; контроль утримання на схилі; комплектація: сталеве повнорозмірне запасне колесо; система кондиціонування; протиугінний пристрій (імобілайзер); центральний замок дверей з дистанційним керуванням; пакет документів необхідний для реєстрації товару в органах (підрозділах) внутрішніх справ, як транспортних засобів спеціалізованого призначення відповідно до законодавства України; спеціального обладнання: сигнальний світлодіодний маячок СДТ-9LED 10-30V синього кольору на магнітній основі, встановлений на даху автомобіля; гарантійні зобов`язання: на строк 2 роки або 100 тис. км. пробігу; рік випуску: 2023; у кількості 150 од.; ціна грн/од. без ПДВ - 938475,00 грн, з ПДВ - 1126170,00 грн; сума з ПДВ - 168925500,00 грн. Ціна договору складає 168925500,00 грн (сто шістдесят вісім мільйонів дев`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 28154250,00 грн (двадцять вісім мільйонів сто п`ятдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят грн 00 коп.).
На виконання умов пункту 4.1 договору позивачем було перераховано на користь відповідача попередню оплату у розмірі 45% від ціни договору в сумі 76016475,00 грн, що підтверджується випискою за 10.03.2023 по рахунку Національної поліції України відкритому у Державній казначейській службі України.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» звернулося до Національної поліції України з листом №12212351 від 09.05.2023, в якому повідомило, що розрахунок ціни на момент підписання договору був сформований згідно офіційних прайсів постачальника базових автомобілів Skoda Karoq ТОВ «Єврокар» та постачальників спеціалізованого обладнання, вартість базового автомобіля Skoda Karoq, що надалі буде використовуватись для виготовлення легкового автомобіля спеціалізованого призначення типу універсал (кроссовер) СКС-SKQ-ПС, станом на 03.03.2023 становила 28815,00 дол. США, у той же час, 14.03.2023 ТОВ «Спец-Ком-Сервіс» отримало лист від ТОВ «Єврокар» №1042 щодо зниження ціни на замовлені нами автомобілі Skoda Karoq, згідно вказаного листа оновлена ціна за автомобіль Skoda Karoq становить 28524,00 дол. США, ціна на базовий автомобіль зменшена на 291,00 дол. США, що станом на 09.05.2023 становить 10907,55 грн, а тому керуючись пунктом 3.2 Розділу ІІІ договору, ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Враховуючи викладене, ТОВ «Спец-Ком-Сервіс» пропонувало укласти додаткову угоду до договору №35 НП від 03.03.2023, щодо зменшення ціни одиниці товару на 10908,00 грн, за умовами якої нова (оновлена) ціна товару буде становити 1115262,00 грн з ПДВ, а загальна сума договору 167289300,00 грн з ПДВ.
19.05.2023 року між Національною поліцією України, як покупцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс», як постачальником, було укладено додаткову угоду №1/107НП до договору від 03.03.2023 № 35 НП про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу універсал (кросовер) (код ЄЗС ДК 021:2015-34110000-1 (легкові автомобілі)) (далі - додаткова угода №1), за умовами пункту 1 якої сторони вирішили пункт 3.1 розділу ІІІ договору викласти в новій редакції: «Ціна договору склалає 167289300,00 грн (сто шістдесят сім мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч триста грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ 27881550,00 грн (двадцять сім мільйонів вісімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят грн 00 коп.).».
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 сторони вирішили додаток № 1 до договору викласти в новій редакції, що додається.
Згідно додатку №1 до договору специфікація товару (у редакції додаткової угоди №1) (далі - специфікація) визначено: найменування товару: легкові автомобілі спеціалізованого призначення типу універсал (кросовер) CKC-SKQ-ПС на базі Skoda Karoq (код ЄЗС ДК 021:2015 - 34110000-1 (легкові автомобілі)), тип кузова - універсал (кросовер); колір - білий; комплектація - Ambition; кількість сидінь (з водієм) - 5; тип двигуна - бензин; робочий об`єм двигуна, куб. см - 1395; потужність двигуна, к.с. - 150; екологічний клас - «Євро - 6»; КПП - автоматична; привід коліс - передній; засоби активної і пасивної безпеки: електронний контроль стійкості (ESC); антиблокувальна гальмівна система; фронтальні та бокові подушки безпеки водія і переднього пасажира; бічні подушки безпеки спереду; пакет EU (головні подушки безпеки, FRONT ASSIST, подушка колін водія; контроль утримання на схилі; комплектація: сталеве повнорозмірне запасне колесо; система кондиціонування; протиугінний пристрій (імобілайзер); центральний замок дверей з дистанційним керуванням; пакет документів необхідний для реєстрації товару в органах (підрозділах) внутрішніх справ, як транспортних засобів спеціалізованого призначення відповідно до законодавства України; спеціального обладнання: сигнальний світлодіодний маячок СДТ-9LED 10-30V синього кольору на магнітній основі, встановлений на даху автомобіля; гарантійні зобов`язання: на строк 2 роки або 100 тис. км. пробігу; рік випуску: 2023; у кількості 150 од.; ціна грн/од. без ПДВ - 929385,00 грн, з ПДВ - 1115262,00 грн; сума з ПДВ - 167289300,00 грн. Ціна договору складає 167289300,00 грн (сто шістдесят сім мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч триста грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 27881550,00 грн (двадцять сім мільйонів вісімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят грн 00 коп.).
01.06.2023 року між Національною поліцією України, як покупцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс», як постачальником, було укладено додаткову угоду №2/115 НП до договору від 03.03.2023 № 35 НП про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу універсал (кросовер) (код ЄЗС ДК 021:2015-34110000-1 (легкові автомобілі)) (далі - додаткова угода №2), за умовами пункту 1 якої сторони вирішили пункт 4.1 розділу IV Договору викласти в новій редакції: « 4.1. Оплата товару здійснюється шляхом разового безготівкового переказу коштів на рахунок постачальника, який зазначено в розділі XV цього договору, на умовах попередньої оплати у розмірі 45 (сорок п`ять) відсотків від ціни договору, вказаній в розділі IIІ договору, у сумі 75280185,00 грн (сімдесят п`ять мільйонів двісті вісімдесят тисяч сто вісімдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 12546697,50 грн (дванадцять мільйонів п`ятсот сорок шість тисяч шістсот дев`яносто сім грн 50 коп.), до 20.09.2023. Підставою для проведення попередньої оплати є оформлений та наданий постачальником рахунок на оплату. Остаточний розрахунок у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) відсотків від ціни цього договору в сумі 92009115,00 грн (дев`яносто два мільйони дев`ять тисяч сто п`ятнадцять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 15334852,50 грн (п`ятнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві грн 50 коп.) покупець здійснює після поставки товару, протягом поточного бюджетного періоду. Підставою для проведення остаточного розрахунку є накладна підписана уповноваженими представниками сторін. Накладна повинна бути оформлена відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зміст та обсяг господарської операції, зазначеної в накладній, повинен відповідати специфікації товару (додаток №1 до договору).».
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №2 постачальник підтверджує, що на момент внесення змін до цього договору отримав від покупця попередню оплату по договору в сумі 76016475,00 грн (сімдесят шість мільйонів шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 12669412,50 грн (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста дванадцять грн 50 коп.), та зобов`язується повернути її частину пропорційно до зміни ціни договору, яка була узгоджена у додатковій угоді від 19.05.2023 № 1/107НП до договору, у сумі 736290,00 (сімсот тридцять шість тисяч двісті дев`яносто грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 122715,00 грн (сто двадцять дві тисячі сімсот п`ятнадцять грн 00 коп.) до 05.06.2023.
Дана Угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та реєстрації у покупця і діє протягом строку дії договору (пункт 3 додаткової угоди №2).
З наявної в матеріалах справи виписки за 01.06.2023 по рахунку Національної поліції України відкритому у Державній казначейській службі України, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» перерахувало на користь Національної поліції України грошові кошти у розмірі 736290,00 грн, з призначенням платежу: «Повернення частини попередньої оплати згідно дод.угоди №2/115 НП_01.06.23; в рамках викон.умов Дог. №35 НП_03.03.23; ПДВ - 122.715,00 КЕКВ 0000».
У подальшому, виконуючи власні зобов`язання за договором про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу (кросовер) №35НП від 03.03.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс», як постачальник, поставило на користь Національної поліції України, як покупця, обумовлений договором та специфікацією товар на загальну суму 167289300,00 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною №255 від 05.06.2023, яка підписана уповноваженими представниками сторін, без будь-яких зауважень та заперечень.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на недотримані постачальником положень підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 335 "Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану" (у редакції від 15 листопада 2022 року, чинній на момент укладення договору), що призвело до надмірної сплати покупцем на користь постачальника коштів державного бюджету України в розмірі 736290,00 грн, які в подальшому постачальник відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 01 червня 2023 року №2/115НП був змушений повернути покупцю як надмірно сплачені.
На переконання позивача, необґрунтованість розрахунку при визначенні постачальником ціни договору призвела до того, що відповідач фактично у період з 10 березня 2023 року по 01 червня 2023 року користувався коштами, отриманими в якості попередньої оплати в розмірі 736290,00 грн, які врешті-решт не були використані для закупівлі товару, передбаченого договором, і фактично були повернуті покупцю як надмірно сплачені, що свідчить про наявність підстав для нарахування процентів за користування коштами попередньої оплати в порядку статей 536, 693 Цивільного кодексу України та пункту 7.3 договору, які, за розрахунком позивача, відповідач повинен сплатити на його користь у розмірі 6309367,42 грн.
У свою чергу, відповідач проти позову заперечив та вказав на відсутності правових підстав для стягнення з нього процентів за користування коштами попередньої оплати, нарахованими в порядку статей 536, 693 Цивільного кодексу України та пункту 7.3 договору в заявленому розмірі, оскільки сторонами було погоджено нарахування процентів за користування чужими коштами лише для випадків неповернення або несвоєчасного повернення сплаченої покупцем попередньої оплати за умови не поставки товару, зокрема, у пункті 7.3 договору сторонами на власний розсуд узгоджено, що проценти за користування коштами нараховуються у випадку «невиконання своїх зобов`язань у визначені для отриманої постачальником попередньої оплати строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати», у той час як відповідач виконав свої зобов`язання з поставки товару в повному обсязі та належним чином.
При цьому, відповідач наголосив, що сума попередньої оплати за договором, що повернута позивачу, була перерахована виключно на виконання договірних зобов`язань на підставі укладених сторонами додаткових угод до договору, що додатково підтверджує безпідставність вимог позивача про застосування до постачальника передбаченої п. 7.3 договору міри відповідальності. 
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.
Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар (ст. 664 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 5.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку товару (у тому числі можлива поставка товару партіями) до 20 вересня 2023 року включно за адресою покупця у м. Києві (конкретні реквізити, адреси поставки будуть повідомлені постачальнику безпосередньо перед поставкою товару).
Отже, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити позивачу у повному обсязі узгоджений договором та специфікацією товар у строк до 20.09.2023 року.
Частина 2 статті 193 Господарського кодексу України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі, відповідач поставив визначений договором товар 05.06.2023, що підтверджується накладною №255, тобто у строк встановлений пунктом 5.1 договору, а тому підстав стверджувати про невиконання (неналежне) виконання відповідачем зобов`язань в цій частині немає.
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Приписами ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).
Згідно пункту 7.3 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені п. 5.1 цього договору строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати покупцю, постачальник відповідно до вимог статей 536 та 693 Цивільного кодексу України, сплачує проценти за користування коштами, отриманими від покупця в якості попередньої оплати, у розмірі 0,1 відсотка від загальної суми попередньої оплати за кожен день користування з дня списання коштів з рахунку покупця до дня фактичного передання товару покупцю або повернення йому суми попередньої оплати. Датою повернення постачальником невикористаної попередньої оплати покупцю рахується дата надходження коштів на рахунок покупця.
Позивач зазначає, що відповідач недотримався положення підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 335 "Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану", що призвело до надмірної сплати Національною поліцією України на користь ТОВ «Спец-Ком-Сервіс» коштів державного бюджету України в розмірі 736290,00 грн, які в подальшому постачальник відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 01 червня 2023 року №2/115НП був змушений повернути покупцю як надмірно сплачені.
Необґрунтованість розрахунку при визначенні постачальником ціни договору призвела до того, що відповідач фактично у період з 10 березня 2023 року по 01 червня 2023 року користувався коштами, отриманими в якості попередньої оплати в розмірі 736290,00 грн, які врешті-решт не були використані для закупівлі товару, передбаченого договором, і фактично були повернуті покупцю як надмірно сплачені, що свідчить про наявність підстав для нарахування процентів за користування коштами попередньої оплати в порядку статей 536, 693 Цивільного кодексу України та пункту 7.3 договору.
Відтак, оскільки загальна сума попередньої оплати на момент повернення її часткового обсягу складала 76016475,00 грн, то розмір процентів за користування постачальником коштами попередньої оплати за договором складає: 76016475,00 грн (загальна сума попередньої оплати) * 0,1% * 83 дні (з 10.03.2023 по 31.05.2023) = 6309367,42 грн.
За змістом частини 1 статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України. Аналіз положень статті 213 Цивільного кодексу України свідчить, що тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін).
Проаналізувавши приписи спірного договору, зокрема, пункту 7.3 у його нерозривному поєднанні та сукупності з іншими умовами правочину та у взаємозв`язку із загальноприйнятим у відповідній сфері відносин значенням термінів, суд керуючись в певній мірі правом на тлумачення умов договору, констатує, що сторонами було погоджено нарахування процентів за користування чужими коштами лише для випадків неповернення або несвоєчасного повернення сплаченої покупцем попередньої оплати за умови невиконання або неналежного виконання постачальником зобов`язань щодо поставки товару.
Зокрема, у пункті 7.3 договору сторонами на власний розсуд узгоджено, що проценти за користування коштами нараховуються у випадку «невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені п. 5.1 цього договору строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати».
Тоді як, у даному випадку, судом встановлено, що відповідач виконав свої зобов`язання з поставки товару в повному обсязі у встановлений строк.
З огляду на зміст даного спору, суд вважає за доцільне зауважити, що якщо встановлені ст. 213 ЦК України правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору, то суди застосовують правило тлумачення Contra proferentem.
Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem) - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний із неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не лише щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча й були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party).
Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, у невигідне становище, оскільки саме вона допустила таку двозначність. Це правило спрямоване на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (зокрема під час вибору мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь у процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов у договорі, складала проєкт усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проєкт договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Аналогічні висновки зроблені Верховним судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/16011/17, від 15.05.2019 у справі №917/803/18, від 17.02.2021 у справі №916/3948/19, від 18.03.2021 у справі №910/9525/19, від 29.06.2021 у справі №910/6838/20, від 21.12.2021 у справі №910/17027/20).
За наведеного, в даному випадку, положення пункту 7.3 договору щодо нарахування процентів за користування коштами у випадку «невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені п. 5.1 цього договору строки або повернення повного або часткового обсягу попередньої оплати» мають тлумачитися проти Національної поліції України.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно пунктом 5.11 договору у разі невиконання або часткового виконання постачальником своїх зобов`язань в частині поставки покупцю товару за цим договором в строки поставки, зазначені в п. 5.1. цього договору, постачальник протягом 3 (трьох) банківських днів з дати закінчення терміну поставки товару зобов`язаний повернути покупцю невикористані кошти, отримані в якості попередньої оплати. При цьому сума коштів, що підлягає поверненню покупцю зменшується на суму поставленого товару постачальником на дату закінчення терміну поставки.
Судом встановлено, що ціна договору до її зміни (за умовами додаткової угоди №1) становила 168925500,00 грн, а 10.03.2023 року позивач перерахував на користь відповідача попередню оплату у розмірі 45% від ціни договору в сумі 76016475,00 грн.
Поставка товару за умовами пункту 5.1 договору мала бути у строк до 20.09.2023 року, в той час, як встановлено судом, відповідач поставив обумовлений товар ще 05.06.2023 року.
За встановлених обставин, суд приходить висновку про відсутність підстав для нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування коштами, як міри відповідальності за умовами пункту 7.3 договору, що є наслідком відмови у задоволенні позову за вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 6309367,42 грн.
Ухвалюючи дане рішення, суд виходить також і з того, що під час виконання умов договору про закупівлю легкових автомобілів спеціалізованого призначення типу (кросовер) №35НП від 03.03.2023 року, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс», як постачальника, не виникало обов`язку з повернення частини попередньої оплати щонайменше до укладення додаткової угоди №2.
Судом встановлено, що 01.06.2023 року між Національною поліцією України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» було укладено додаткову угоду №2/115 НП до договору за умовами пункту 1 якої сторони вирішили пункт 4.1 розділу IV Договору викласти в новій редакції: « 4.1. Оплата товару здійснюється шляхом разового безготівкового переказу коштів на рахунок постачальника, який зазначено в розділі XV цього договору, на умовах попередньої оплати у розмірі 45 (сорок п`ять) відсотків від ціни договору, указаній в розділі IIІ договору, у сумі 75280185,00 грн (сімдесят п`ять мільйонів двісті вісімдесят тисяч сто вісімдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 12546697,50 грн (дванадцять мільйонів п`ятсот сорок шість тисяч шістсот дев`яносто сім грн 50 коп.), до 20.09.2023. Підставою для проведення попередньої оплати є оформлений та наданий постачальником рахунок на оплату. Остаточний розрахунок у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) відсотків від ціни цього договору в сумі 92009115,00 грн (дев`яносто два мільйони дев`ять тисяч сто п`ятнадцять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 15334852,50 грн (п`ятнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві грн 50 коп.) покупець здійснює після поставки товару, протягом поточного бюджетного періоду. Підставою для проведення остаточного розрахунку є накладна підписана уповноваженими представниками сторін. Накладна повинна бути оформлена відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зміст та обсяг господарської операції, зазначеної в накладній, повинен відповідати специфікації товару (додаток №1 до договору).».
Водночас, пунктом 2 додаткової угоди №2 постачальник підтвердив, що на момент внесення змін до цього договору отримав від покупця попередню оплату по договору в сумі 76016475,00 грн (сімдесят шість мільйонів шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 12669412,50 грн (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста дванадцять грн 50 коп.), та зобов`язується повернути її частину пропорційно до зміни ціни договору, яка була узгоджена у додатковій угоді від 19.05.2023 № 1/107НП до договору, у сумі 736290,00 (сімсот тридцять шість тисяч двісті дев`яносто грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 122715,00 грн (сто двадцять дві тисячі сімсот п`ятнадцять грн 00 коп.) до 05.06.2023.
З наведеного вбачається, що вказана додаткова угода була укладена сторонами з метою коригування договірної ціни товару у зв`язку зі зменшенням його базової вартості виробником (дистриб`ютором) після укладення основного договору, що підтверджується листом відповідача № 12212351 від 09.05.2023, у якому позивачу повідомлено про можливість оновлення ціни товару, з огляду на зміну економічних показників виробництва в бік зменшення вартості, фактично на користь покупця, як замовника.
Внаслідок укладення додаткових угод та зниження загальної вартості товару, сторони у додатковій угоді №2 дійшли згоди також і щодо порядку повернення надмірно сплачених позивачем коштів, визначивши механізм, строки та спосіб такого повернення.
Як встановлено судом за матеріалами справи, фактичне перерахування коштів (надмірно сплаченої попередньої оплати) відповідачем було здійснено саме у передбачені пунктом 2 додаткової угоди №2 строки, що підтверджується випискою по рахунку позивача.
Відтак, очевидним є те, що повернення частини попередньої оплати позивачу було здійснено виключно на виконання умов додаткової угоди №2 і зазначені дії відповідача не можуть розцінюватися як порушення договірних зобов`язань у цілому, оскільки вони відповідали погодженому механізму зміни ціни та врегулюванню фінансових розрахунків.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його позовні вимоги, як і не навів належних доводів у підтвердження правильності власної позиції.
Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Національної поліції України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Ком-Сервіс» про стягнення 6309367,42 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 12.01.2026.

Суддя	Т.В. Васильченко