ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 лютого 2026 року справа №200/5259/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року по справі №200/5259/25 (суддя І інстанції Чучка В.М.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльності, яка полягає у невнесенні за заявою від 16.05.2025 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів відомостей (даних) про проходження ОСОБА_1 27.01.2004 медичного огляду військово-лікарською комісією та про виключення його 19.10.2005 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. «а» ч. 5 ст. 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 19.10.2005);
- зобов`язати внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів відомості (дані) про проходження ОСОБА_1 27.01.2004 медичного огляду військово-лікарською комісією та про виключення його 19.10.2005 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. «а» ч. 5 ст. 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 19.10.2005).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що в січні 2004 року постановою військово-лікарської комісії він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Отже, позивач був виключений з військового обліку на підставі п «а» ч.5 ст.37 Закону 2232-XII в редакції, що була чинною станом на 27.01.2004 та 19.10.2005, і статусу військовозобов`язаного відтоді не мав.
Водночас, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наразі міститься інформація, що позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до п. «а» ч.5 ст.37 Закону 2232-XII в редакції, що була чинною станом на 27.01.2004 та 19.10.2005, виключенню з військового обліку підлягають громадяни визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. Схожа норма міститься в п.3 ч.6 ст.37 Закону 2232-XII в діючій редакції.
Позивач вважає, що видане йому посвідчення (замість військового квитка) НОМЕР_1 та внесені до нього записи зберігають свою чинність, а тому вимоги відповідача щодо приведення військово-облікових документів у відповідність до чинного законодавства та підтвердження непридатність до військової служби шляхом проходження військово-лікарської комісії на теперішній час, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Вичерпний перелік громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, передбачений п.2 ч.1 ст.37 Закону 2232-XII в якому відсутні громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку та були виключені з військового обліку відповідно до норм законодавства України, чинного на момент виключення з військового обліку.
Крім того, суд першої інстанції не зазначив, яка норма права зобов`язує позивача пройти повторно медичний огляд ВЛК після визнання непридатним до військової служби та виключення з військового обліку.
Постановою КМУ від 10.05.2024 №323 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Водночас, ця постанова не була офіційно опублікована. Згідно ч.1ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування. У випадках, передбачених законом, постанови Кабінету Міністрів України або їх окремі положення, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню і набирають чинності з моменту їх доведення в установленому порядку до виконавців, якщо цими постановами не встановлено пізніший термін набрання ними чинності. Позивач вважає, що з огляду на приписи ст.57 Конституції України, Порядок №523 є нечинним.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2 ), відповідно до посвідчення (замість військового квитка) НОМЕР_1 , 27.01.2004 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 виключений з військового обліку по хворобі за гр. І ст. 13 «б» розкладу хвороб наказ МО України від 1999 №207. Також міститься відмітка про зняття з військового обліку 19.10.2025.
Однак, відомості щодо виключення позивача з військового обліку не відображається в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також в мобільному застосунку Резерв+.
16.05.2025 року засобами поштового зв`язку позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо виключення з військового обліку 19.10.2005 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (після перейменування та об`єднання ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за станом здоров`я за ст. 37 ч. 5 п. «а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (ст. 12 «б» Наказу МОУ № 2 від 04.01.1994 – в редакції Наказу МОУ № 207); щодо проходження 27.01.2004 медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким було визначено «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» на підставі ст. 13 «б» Наказу МОУ № 2 від 04.01.1994 – в редакції Наказу МОУ № 207; змінити категорію військового обліку з військовозобов`язаний на невійськовозобов`язаний; змінити постанова ВЛК на непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку; змінити дата ВЛК на 27.01.2004. До заяви додані копії посвідчення серії НОМЕР_1 ; електронний військово-обліковий документ Резерв+; паспортні дані; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .
Листом від 23.05.2025 року №07/2475 відповідач повідомив позивача, що документи стосовно виключення позивача з військового обліку залишились на непідконтрольній території України у зв`язку з військовою агресією РФ у 2014 році та повномасштабного вторгнення від 24.02.2022 року. Позивачу необхідно було оновити свої військово-облікові дані згідно Закону України про мобілізацію від 18.05.2024 року до 17.07.2024 року та отримати військово-облікові документи нового зразка згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 «Про порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів». У зв`язку з тимчасовою окупацією Ясинуватського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5 ліквідовано, тому запропоновано позивачу особисто звернутись до ТЦК та СП відповідно до фактичного місця проживання або до ІНФОРМАЦІЯ_6 та привести свої військово-облікові документи у відповідність до чинного законодавства та підтвердити свою непридатність до військової служби шляхом проходження військово-лікарської комісії на теперішній час.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Згідно із частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Частиною 5 статті 1 Закону № 2232-XII визначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до абзацу 3 частини 6 статті 2 Закону № 2232-XII до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 39 Закону№ 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до абзацу 7 п. 2 ч. 1 статті 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають громадяни України зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
За приписами частини 3 статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із пунктом 14 Порядку № 1487 військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 16 Порядку № 1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Згідно із пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Законі України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
За приписами статті 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Положеннями частини 3 статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів; форму військово-облікового документа (далі - Порядок № 559).
Пунктом 2 цієї постанови також установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Згідно пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): - в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); - у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Згідно пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За змістом пункту 5 Порядку № 559 військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем було надано посвідчення (замість військового квитка) НОМЕР_1 від 23.09.2004, у якому міститься відмітка про те, що 27.01.2004 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач виключений з військового обліку по хворобі за гр. І ст. 13 «б» розкладу хвороб наказ МО України від 1999 №207.
Наказ Міністерства оборони України від 12.07.99 №207 містить в собі наступні відомості: Графа 1 «громадяни при приписці до призивних дільниць та призову на строкову військову службу» ст.13 Хвороби крові і кровотворних органів (анемії, порушення згортування крові, пурпура та інші геморагічні стани, хвороби білої крові, інші хвороби крові і кровотворних органів): б) повільно прогресуючі зі значними змінами складу та періодичними загостреннями – непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку.
Згідно частини 2 статті 14 Закону № 2232-ХІІ (в редакції чинної станом на 27.01.2004) до призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються громадяни, яким у рік приписки виповнюється 17 років. 
Позивач ІНФОРМАЦІЯ_7 , станом на 27.01.2004 не набув призовного віку.
Згідно пункту 6 статті 14 Закону № 2232-ХІІ (в редакції чинної станом на 27.01.2004) на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються: зняття з військового обліку громадян, визнаних непридатними до військової служби.
Частиною 5 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (в редакції чинної станом на 19.10.2005) на положення якої посилається позивач, встановлено, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як вже встановлено вище, у посвідченні (замість військового квитка) УД № 3903 від 23.09.2004 міститься відмітка про те, що 27.01.2004 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачеві було встановлено хворобу за гр. І ст. 13 «б» розкладу хвороб наказ МО України від 1999 №207. 
Графа 1 «громадяни при приписці до призивних дільниць та призову на строкову військову службу» ст.13 Хвороби крові і кровотворних органів (анемії, порушення згортування крові, пурпура та інші геморагічні стани, хвороби білої крові, інші хвороби крові і кровотворних органів): б) повільно прогресуючі зі значними змінами складу та періодичними загостреннями – непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку.
Позивачем не надано доказів того, що за наслідками проходження 27.01.2004 медичного огляду військово-лікарською комісією він був визнаний непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а тому вимоги позивача про зобов`язання внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів відомості (дані) про проходження ОСОБА_1 27.01.2004 медичного огляду військово-лікарською комісією та про виключення його 19.10.2005 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. «а» ч. 5 ст. 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 19.10.2005), колегія суддів вважає безпідставним.
Колегія суддів вважає, що передумовою для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є невчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.
В межах спірних правовідносин, колегія суддів не вбачає протиправної бездіяльності в діях відповідача, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року по справі №200/5259/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року по справі №200/5259/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 05 лютого 2026 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко