Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2026  	Справа №607/23481/25 Провадження №2-о/607/112/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплома серії НОМЕР_1 від 26.06.1989 виданого Тернопільським державним медичним інститутом на ім`я ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи заяву вказує на те, що після звернення до територіального органу Пенсійного фонду України з метою призначення заявнику пенсії за віком, їй було роз`яснено, що до страхового стажу не буде враховано період навчання у Тернопільському державному медичному інституті з 01.09.1983 по 26.06.1989, так як у дипломі вказано по батькові заявника « ОСОБА_2 ». Натомість у паспорті громадянина України по батькові заявника « ОСОБА_3 ». З метою реалізації права заявника на отримання пенсії за віком та враховуючи, що іншим шляхом встановити даний факт не можливо, просить заяву задовольнити. 
Ухвалою судді від 18.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. 
У запереченні Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, просить залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки із заяви вбачається, що встановлення факту необхідне заявнику для подальшого оформлення права на пенсію. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію, тому дане питання повинне бути вирішено в позовному провадженні, шляхом подання позову на загальних підставах.
Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання 07.01.2026 не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, заяву підтримує та просить задовольнити.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання 07.01.2026 не з`явилась, просить розглянути справу без участі уповноваженого представника, про що зазначила у прохальній частині заперечення.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 13.01.2026.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Дослідивши надані заявником докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернополі Тернопільської області народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 20.04.1966.
26.06.1989 ОСОБА_1 Тернопільським державним медичним інститутом видано диплом серії НОМЕР_1 про те, що вона у 1983 році вступила до інституту, а у 1989 році закінчила його.
Відповідно до трудової книжки сері НОМЕР_3 , дата заповнення 17.10.1988, яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання 01.09.1983 розпочала навчання у Тернопільському медінституті, а 01.07.1989 закінчила його.
24.06.1999 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя Тернопільської області, видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .
У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 20.10.2025, Тернопільський національний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського повідомив, що 26.06.1989 після закінчення навчання в Університеті їй було видано диплом НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Університет не має правових підстав для видачі дубліката диплому на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю правового механізму у чинному законодавстві України щодо вчинення Університетом таких дій.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
При цьому, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі №348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п.8 Порядку період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (п.26 Порядку).
Так, у паспорті громадянина України по батькові заявника зазначене, як « ОСОБА_3 », а у дипломі « ОСОБА_2 », хоча інші досліджені документи заявника (паспорт, свідоцтво про народження) підтверджують, що правильне по батькові заявника « ОСОБА_3 ».
Також суд звертає увагу на те, що у трудовій книжці вказано навчання в Тернопільському медінституті з 01.09.1983 по 01.07.1989.
Таким чином, факт належності правовстановлюючого документу (диплому) знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи, будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою із матеріалів справи не вбачається. Окрім того, встановлення юридичного факту для заявника має юридичне значення і необхідне для підтвердження трудового стажу.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання про задоволення вимог заяви, оскільки викладені у ній обставини доведені належними і допустимими доказами. Диплом серії НОМЕР_1 від 26.06.1989 виданий Тернопільським державним медичним інститутом ОСОБА_1 , належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплома серії НОМЕР_1 від 26.06.1989 виданого Тернопільським державним медичним інститутом Буняк Надії Андроніківні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 , місце проживання – АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, код ЄДРПОУ – 14035769, місцезнаходження – 46001, майдан Волі, 3, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 13.01.2026.

Головуючий суддя	П. Я. Стельмащук