П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/28674/24	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
повний текст судового рішення
складено 16.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,-

В С Т А Н О В И В:
12.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до одеського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день фактичної виплати 09 жовтня 2023 року;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день фактичної виплати 09 жовтня 2023 року.
Ухвалою від 17.09.2024 Одеський окружний адміністративний суд, встановивши, що позов поданий з пропуском строку звернення до суду, залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, шляхом порушення питання щодо поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
23.09.2024, позивач на виконання ухвали суду першої інстанції від 17.09.2024, подав заяву, в якій зазначив, що предметом позову є питання заробітної плати, а тому строки звернення до суду на такий спір не поширюються.
Ухвалою від 16.10.2024 Одеський окружний адміністративний суд повернув позивачеві позовну заяву.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі №420/28674/24 про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначав, що предметом спору цій справі є нарахування та виплата позивачу як військовослужбовцю компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь затримки виплати з 01.12.2015 по день фактичної виплати 09.10.2023. Оскільки вказана компенсація є частиною заробітної плати (грошового забезпечення), а положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці, то застосуванню підлягають загальні норми КЗпП України. Апелянт звертав увагу на те, що за положеннями статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX). Оскільки правовідносини в цій справі є триваючими, то зміни внесені Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, відповідно до ст.58 Конституції України, не мають зворотної дії у часі. За наведених обставин, апелянт вказував, що дія частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності, в той час як правовідносини в цій справі, виникли до набрання чинності Законом України від 01.07.2022 №2352-IX. Тому, апелянт вважав, що його звернення з цим позовом не обмежене строком.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2024 апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 р. про повернення позовної заяви скасована в частині:
- визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по 18.07.2022 р. включно;
- зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по 18.07.2022 р. включно;
- в іншій частині ухвалу суду була залишена без змін.
Постановою КАС ВС від 30.10.2025 касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково:
- постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі №420/28674/24 скасована;
- справа №420/28674/24 направлена на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що предметом спору в цій справі є порушене право позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день фактичної виплати (09 жовтня 2023 року).
Апеляційний суд зазначає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації є складовою доходу у вигляді заробітної плати працівника, а спір про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошової індексації стосується заробітної плати військовослужбовця. Аналогічний висновок відповідає правовій позиції, яка викладена в постановах Верховного Суду від 05 травня 2022 року у справі №380/8976/21, від 29 листопада 2023 року у справі №560/11895/23, від 14 грудня 2023 року у справі №600/4606/23-а, від 06 березня 2024 року у справі №600/5050/23-а, від 17 грудня 2024 року у справі №380/25141/23, від 23 квітня 2025 року у справі №260/131/24 та від 21 серпня 2025 року у справі №600/3471/24-а.
Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП, зокрема частиною другою цієї статті.
У постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23 Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду сформувала єдиний підхід до застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати.
Так, Судова палата констатувала:
1) якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону №2352-IX, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX);
2) з урахуванням пункту 1 глави XIX “Прикінцеві положення” КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
За правилами статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно з приписами статей 1, 2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у відповідача одночасно виник обов`язок з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.
Вказаними положеннями закону встановлено обов`язок підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадян провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.
Також умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.
Отже, саме з датою виплати позивачу належного грошового забезпечення пов`язано перебіг строку звернення до суду з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Аналогічний підхід застосований, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі №560/10053/24, від 23 квітня 2025 року у справі №260/131/24, від 29 квітня 2025 року у справі №420/4345/24, від 26 червня 2025 року у справі №120/2830/24.
Як вбачається з матеріалів справи, виплата позивачу 09.10.2023 суми коштів 42634,98 грн, була проведена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у справі №420/1390/22, яке набрало законної сили 04.09.2023.
За змістом вказаного рішення, коши в сумі 42634,98 грн є індексацією грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 по 31.12.2018 та мали бути виплачені ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) позивачу при звільнені з військової служби 24.12.2020, але були виплачені тільки 09.10.2023 на виконання судового рішення.
При цьому, саме 09.10.2023 у відповідача виник обов`язок нарахувати та виплатити апелянту компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення. Оскільки такий обов`язок не був виконаний відповідачем, у позивача виникло право звернення до суду з цим позовом, з 10.10.2023, але позов був поданий 12.09.2024.
Як зазначалось раніше, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення, є частиною заробітної плати (грошового забезпечення).
Вирішуючи питання щодо строку звернення з цим позовом до адміністративного суду, колегія суддів враховує рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 у справі №1-7/2024(337/24) за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України ( справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 11.12.2025 у справі №1-7/2024(337/24) частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу від 16.10.2024, суд першої інстанції помилково виходив з того, що на спір в цій справі поширюється шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України. 
Оскільки, строки звернення з позовом в цій справі врегульовані статтею 233 КЗпП України, враховуючи, що на час апеляційного перегляду справи, Конституційний Суд України ухвалив рішення від 11.12.2025 у справі №1-7/2024(337/24), колегія суддів вважає, що звернення до суду з позовом щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, не обмежене строком, відповідно до ст.233 КЗпП України, в редакції чинній до внесення змін Законом №2352-IX, які визнані неконституційними.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права при постановленні ухвалу від 16.10.2024, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково (не з підстав зазначених в апеляційній скарзі), оскаржувана ухвала - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції
Керуючись ст.ст.294, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року – скасувати.
Направити справу №420/28674/24 для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька