Справа180/96/26
1-кп/180/91/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 лютого 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Марганець, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.01.2026 за № 12026041330000007 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганець,
громадянина України, одруженого, із середньою-спеціальною освітою, 

непрацюючого, проживаючого за адресою: 

АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23 березня 2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3
ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 09 липня 2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 
ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 304, ч.1 ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим
строком на 3 роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2015 вирок
змінений в частині покарання за ч.3 ст.185 КК України, остаточне покарання без змін;
- 10 грудня 2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3
ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 189, ч.1 ст.304 КК України до 5 років 
позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 23 червня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2
ст.15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення 
волі;
- 11 листопада 2021 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за 
ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70,ст.71 КК України, до 3 років 7 місяців позбавлення волі. З
вільнився 28.03.2024 по відбуттю строку покарання. 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , являючись військовозобов`язаним, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, будучи належним чином повідомленим, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 31 грудня 2025 року, для проходження військової служби, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 21.10.2025 № 4644-IX, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
При цьому, під час досудового розслідування між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку 22 січня 2026 р. укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони добровільно погодилися на формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 336 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання обвинуваченому, за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та із застосуванням положень ст. 75 КК України встановити іспитовий строк.
В зазначеній угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання.
Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості з обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України за вище викладених обставин, просив суд затвердити укладену ним угоду про визнання винуватості, боїться за своє життя, тому відмовляється від призову.
Судом з`ясовано, що він повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, пояснив, що угода укладалась за його участі, права обвинуваченого не було порушено чи обмежено, наслідки укладення роз`яснені.
Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч. 5 ст. 469 КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.
Крім того, обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання.
До обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив злочинів. 
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває, одружений, раніше неодноразово судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, приймаючи до уваги особу винного, суд вважає правомірним узгодження сторонами угоди покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Отже, зміст укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України та вимогам кримінального кодексу України (щодо призначення покарання), не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати та речові доказів відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 22 січня 2026 року про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 за № 12026041330000007 між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 . 
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
- обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: ОСОБА_1